СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2026 року м. Харків Справа № 905/87/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Плахов О.В. , суддя Слободін М.М., 
розглянувши в порядку спрощеного (без виклику представників сторін) провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта Білозерська" (вх. №1205 Д/1) на рішення ухвалене Господарським судом Донецької області у складі судді Паляниці Ю.О. 05.05.2026 (повний текст складений 11.05.2026) у справі 905/87/26 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал", м.Дніпро,
до Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта Білозерська", м.Білозерське, Донецька область, 
про стягнення 26354,89грн, 

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал" (далі ТОВ "Метал", позивач) звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта Білозерська" (далі ТДВ "Шахта Білозерська", відповідач) про стягнення суми коштів в розмірі 26354,89грн, з яких: 22957,20грн – сума заборгованості за договором №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025, 2495,73грн – штрафні санкції відповідно до п.4.3 вищезазначеного договору, 322,66грн – 3% річних, 579,30грн – інфляційна складова.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025 (за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з управління відходами: збирання, транспортування та оброблення відходів виробничої діяльності ТДВ "Шахта Білозерська" відповідно до вимог чинного законодавства), внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за надані послуги, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.05.2026 у справі 905/87/26 позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ТДВ "Шахта Білозерська" на користь ТОВ "Метал" суму заборгованості за договором №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025 у розмірі 22957,20грн, пеню – 2495,73грн, 3% річних – 322,66грн, інфляційну складову боргу – 579,30грн, а також судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Рішення мотивовано тим, що позивач зобов`язання за договором №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025 виконав належним чином, зауважень щодо кількості та якості наданих послуг від відповідача не надходило. 
Враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов`язки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ "Метал" до ТДВ "Шахта Білозерська" про стягнення боргу в сумі 22957,20грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо посилань відповідача на форс-мажорні обставини, суд зазначив, що в матеріалах справи немає ані доказів письмового повідомлення відповідачем позивача про форс-мажорні обставини, ані доказів засвідчення Торгово-промисловою палатою України для нього форс-мажорної обставини, що об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань саме за договором №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025.
Суд зазначив, що порушення відповідачем умов договору №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025 щодо оплати послуг (за умови відсутності доказів прострочення кредитора) є підставою для нарахування визначених ст.625 Цивільного кодексу України платежів, а імовірне існування обставин непереборної сили за договором не звільняє ТДВ "Шахта Білозерська" від встановленого законом обов`язку відшкодувати позивачу матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.
Перевіривши правильність здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних збитків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних і інфляційних втрат підлягають задоволенню на визначені позивачем суми.

29.05.2026 ТДВ "Шахта Білозерська" звернулося до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" з апеляційною скаргою, в якій просить суд:
1. Скасувати Рішення Господарського суду Донецької області по справі № 905/87/26 від 05.05.2026 року в частині стягнення пені – 2495,7грн, 3% річних 322,66грн, інфляційної складової боргу – 579,30 грн. 
2. Судові витрати розподілити за нормами ГПК України.
Апелянт посилається на те, що ТДВ "Шахта Білозерська" є гірничим підприємством, основний вид діяльності видобування кам`яного вугілля.
Усі виробничі потужності, підземні виробки та майно Товариства знаходиться на території Добропільської міської територіальної громади, яку Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 17.07.2025 р. № 1160 "Про затвердження змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" включено до території активних бойових дій на яких функціонують державні електроні інформаційні ресурси з 26.06.2025 року.
Через ворожі обстріли підприємство зазнало значних руйнувань, з 01 вересня 2025 року Товариство було вимушено тимчасово призупинити ведення гірничих робіт, зокрема добування вугілля, а з 04 грудня 2025 року було заборонено спуск в шахту працівників до стабілізації ситуації. Після 01 вересня 2025 року майже усі працівники вимушені звільнитись та евакуюватись в більш безпечні регіони країни.
Посилаючись на наявність форс-мажорних обставин, апелянт вважає, що у позивача відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, 3% річних, інфляційної складової, оскільки невиконання зобов`язання було спричинене обставинами непереборної сили.
Також зазначає, що 04.02.2026 року позивач листом № 44 повідомив, що зацікавлений в мирному врегулюванні спору який виник між товариствами внаслідок невиконання ТДВ "Шахта Білозерська" умов Договору № 105-ШБ-ДЦ від 27 травня 2025 року в частині несплати за надані послуги ТОВ "Метал", направив копії первинних бухгалтерських документів. Однак не дочекавшись відповіді позивач 12.02.20206 року звернувся з позовом до суду з вимогою про сплату боргу та застосування штрафних та фінансових санкцій.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2026 справу 905/87/26 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Плахов О.В., суддя Слободін М.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2026 витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи 905/87/26. Відкладено вирішення питань щодо руху апеляційної скарги ТДВ "Шахта Білозерська" на рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2026 у справі 905/87/26 до надходження матеріалів справи.
03.06.2026 справа №905/87/26 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2026 апеляційну скаргу ТДВ "Шахта Білозерська" на рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2026 у справі 905/87/26 залишено без руху. Встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у сумі 3993,60грн. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТДВ "Шахта Білозерська" на рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2026 у справі 905/87/26; установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; установлено строк для подання заяв та клопотань до 13.07.2026; справу постановлено розглядати без повідомлення учасників справи.

06.07.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому ТОВ "Метал" просить суд відмовити в задоволені апеляційної скарги ТОВ "Шахта Білозерська" на рішення Господарського суду Донецької області від 05 травня 2026 року у справі № 905/87/26.
Заперечення на доводи апелянта полягають в тому, що загальновідомою та такою, що не підлягає доказуванню, є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває. ТОВ "Метал" звертає увагу на те, що договір апелянт підписав без зауважень та заперечень, при цьому на момент підписання спірного договору повномасштабна агресія російської федерації проти Україні вже тривала, ця обставина для сторін договору була загальновідомим фактом. Тож, здійснюючи господарську діяльність, сторони не були позбавлені змоги врахувати зазначені обставини та передбачити можливі ризики для себе.
Згідно з Актом здачі – приймання робіт (надання послуг) № 33 від 21 липня 2025 року, підписаного обома Сторонами Договору, вартість робіт (послуг) по Договору №105-ШБ-ДЦ від 27 липня 2025 року склала без ПДВ 19131 (дев`ятнадцять тисяч сто тридцять одна) гривня 00 копійок, у тому числі ПДВ 3826 (три тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 20 копійок, разом з ПДВ 22 957 (двадцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 20 копійок і відповідно до умов договору останній день оплати за надані послуги настав 25 серпня 2025 року.
Щодо досудового врегулювання спору позивач вказує, що позивач зазначив, що внаслідок віднесення з 10.08.2025 Білозерської міської територіальної громади Донецької області до зони активних бойових дій, відповідач (ТДВ "Шахта "Білозерська") евакуювався та змінив фактичне місцезнаходження, яке не збігається з його юридичною адресою в ЄДР.
Позивач зазначає, що у зв`язку з евакуацією відповідача через бойові дії (з 10.08.2025) претензію було направлено на його виявлені електронні адреси, і хоча відповідач борг усно визнав, оплату так і не здійснив. Посилання відповідача на форс-мажорні обставини є безпідставними, оскільки строк оплати сплив ще 25.08.2025 (до більшості обстрілів), про форс-мажор позивача вчасно не повідомили, а наданий Сертифікат ТПП № 1400-26-0198 є неналежним доказом, бо виданий щодо іншого правочину (договору оренди з ФДМУ) та на період (з 01.09.2025), що розпочався вже після виникнення прострочення; до того ж, форс-мажор не звільняє від обов`язку оплати вже наданих послуг (п. 5.5 Договору, ст.ст. 525, 526 ЦК України). 
Позивач посилається на те, що факт порушення грошового зобов`язання дає позивачу безумовне право на судовий захист (ст. 55 Конституції України, ст. 4 ГПК України), яке не залежить від отримання чи очікування відповіді на претензію (постанова ВС у справі № 910/18962/20).
Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів задля повідомлення учасників процесу про хід розгляду справи, витримано терміни, які суд вважає достатніми для можливості реалізації сторонами своїх процесуальних прав.
Клопотань від учасників справи про розгляд справи з їх повідомленням (викликом) до суду апеляційної інстанції не надійшло.
Згідно ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що ціна позову у даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Оскільки рішення Господарського суду Донецької області в частині стягнення основного боргу (22957,20грн) сторонами не оскаржується, його законність у цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, заперечення позивача, викладені у відзиві, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Східний апеляційний господарський суду встановив наступне.
27.05.2025 між ТДВ "Шахта Білозерська" (замовник) та ТОВ "Метал" (виконавець) був укладений договір №105-ШБ-ДЦ, за правилами п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з управління відходами: збирання, транспортування та оброблення відходів виробничої діяльності ТДВ "Шахта Білозерська" відповідно до вимог чинного законодавства. 
За правилами п.п.2.9, 2.10 вказаного договору оформлення наданих за договором послуг здійснюється шляхом складання та підписання уповноваженими представниками сторін актів наданих послуг. Акт наданих послуг надається виконавцем на адресу замовника протягом 3-х календарних днів з дати вивезення відходів з території замовника, але не пізніше першого числа місяця, наступного за звітним. Якщо дата акту припадає на вихідний або святковий день, акт наданих послуг надається не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.
Згідно з п.3.1 договору №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025 ціни за послуги, що надаються виконавцем за цим договором, погоджуються сторонами у Додатку №1 - "договірна специфікація", що є невід`ємною частиною цього договору. Орієнтовна сума договору складає 38070грн, у тому числі ПДВ 20% – 6345 грн.
Дія даного договору триває до 31.12.2025, а у випадку неналежного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобов`язань – до повного їх виконання (п.7.1 договору).
Вказаний договір та додаток 1 до нього підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб без зауважень та заперечень, що зумовило виникнення у них взаємних цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до акту приймання-передачі №13 від 21.07.2025, ТДВ "Шахта Білозерська" було передано виконавцю - ТДВ "Шахта Білозерська" на оброблення 2,774 т відходів.
В підтвердження наведених обставин, позивачем до матеріалів справи додано акт №33 від 21.07.2025 на суму 22957,20грн щодо надання послуг з оброблення відходів в кількості 2,774 т.
Вказані акти підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.
Згідно п.1.2 договору №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025 замовник зобов`язується оплатити виконавцеві послуги, зазначені у п.1.1 даного договору в порядку та на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі. 
Відповідно до п.3.2 договору, оплата послуг, що надається виконавцем за цим договором, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця впродовж 5-ти календарних днів з 30-го календарного дня від дати підписання сторонами акту наданих послуг.
У відповідності до п.4.3 договору №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025 при недотриманні замовником строків оплати, зазначених у даному договорі, останній сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період її нарахування, від своєчасно несплаченої суми, за кожен день порушення строків оплати.
Згідно з п.п.5.1, 5.3-5.5 укладеного сторонами правочину сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо це стало наслідком форс-мажорних обставин, обставин непереборної сили, та їх наслідків, які безпосередньо впливають на виконання договору. Сторона, для якої склалась неможливість виконання зобов`язань по цьому договору, зобов`язана в розумний строк письмово сповістити іншу сторону (лист, факс, телекс, телеграф), з наступним наданням документа, відповідно до п.5.4 цього договору. Сторона, що заявила про настання форс-мажорних обставин, повинна представити відповідний документ компетентного органу України протягом 15 календарних днів від дня повідомлення. У випадку якщо такі обставини та/або їх наслідки тривають більш ніж два місяця, кожна зі сторін має в однобічному порядку відмовитися від договору. В цьому випадку сторона яка повністю або частково виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від іншої сторони виконання, зустрічного зобов`язання, а в разі неможливості виконання відшкодування прямих витрат пов`язаних з виконанням зобов`язання за договором.
У п.5.2 договору №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025 викладено перелік форс-мажорних обставин та обставин непереборної сили, серед яких визначено, зокрема, війну.
В матеріалах справи наявний Лист Міністерства Енергетики України від 24.12.2025 на лист ТОВ "Метал" (від 19.12.2025 №1554) щодо місцезнаходження ТДВ "Шахта Білозерська", в якому Міністерство повідомило, що здійснює листування, в тому числі, засобами електронних комунікацій та запропонувало звернутись до офіційного представництва Групи ДТЕК.
26.12.2025 ТОВ "Метал" з метою встановлення фактичного місцезнаходження відповідача задля досудового врегулювання спору направило на адресу представництва групи ДТЕК лист №1566, в якому просило надати інформацію про адресу фактичного місцезнаходження ТДВ "Шахта Білозерська" задля направлення поштової кореспонденції, оскільки після попадання селища Білозерське в зону ведення активних бойових дій ТДВ "Шахта Білозерська" було евакуйовано.
15.01.2026 ТОВ "Метал" направило Претензію на електронну пошту ТДВ "Шахта Білозерська", в якій вимагало терміново протягом 3-х робочих днів з дня отримання претензії погасити заборгованість, що виникла в наслідок неналежного виконання зобов`язань за договором №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025 в розмірі 26110,14грн (яка складається з суми основного боргу в розмірі 22957,20грн, та нарахованих на вказану суму боргу: пені за період з 26.08.2025 по 31.12.2025 в розмірі 2495,73грн, інфляційних втрат за період з вересня по грудень 2025 в розмірі 415,69грн та 3% річних за період з 26.08.2025 по 31.12.2025 в розмірі 241,52грн).
У вказаній претензії повідомлено, що у разі невиконання заявлених у претензії вимог підприємство буде змушене звернутись до суду.
У відповіді від 03.02.2026 №118/6-95/2026 на зазначену претензію ТДВ "Шахта Білозерська" зазначила, що усі виробничі потужності, майно Товариства на території Добропільської міської територіальної громади. 12.08.2025 р., 26.08.2025 р., 06.09.2025 р., 31.10.2025 року, 29.11.2025 року, 07.12.2025 року, 07.01.2026 року Товариство зазнало чергових ворожих обстрілів. Через обстріли є постраждалі, та підприємство зазнало значних руйнувань. Значна кількість працівників вимушені звільнитись та евакуюватись в більш безпечні регіони країни. З 01 вересня 2025 року Товариство було вимушено тимчасово призупинити ведення гірничих робіт, зокрема добування вугілля, а з 04 грудня 2025 року було заборонено спуск в шахту працівників до стабілізації ситуації. Через вищезазначені обставини ускладнено доступ до первинної документів. Тому для всебічного розгляду ваших вимог, просимо надати копії документів на які ТОВ "Метал" посилаєтеся у своїй претензії.
04.02.2026 ТОВ "Метал" в Супровідному листі №44, зазначило про зацікавленість у швидкому та всебічному розгляді претензії та направило на електронну адресу ТДВ "Шахта Білозерська" копії договору №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025; Додатку №1 (Договірна специфікація) до договору №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025, товарно – транспортної накладної №80 від 21.07.2025, акту здачі – приймання №13 від 21.07.2025, акту здачі – приймання робіт (надання послуг) №33 від 21.07.2025.
Позивач посилається на належне з його боку виконання обов`язків за договором, натомість відповідачем не було здійснено оплату за актом від 21.07.2025 у встановлений договором строк, вимоги претензії не виконано, внаслідок чого ТОВ "Метал" звернувся до суду з даним позовом про стягнення з ТДВ "Шахта Білозерська" 26354,89грн, з яких: 22957,20грн – сума заборгованості за договором №105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025, 2495,73грн – штрафні санкції відповідно до п.4.3 вищезазначеного договору, 322,66грн – 3% річних, 579,30грн – інфляційна складова.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач в суді першої інстанції не висловлював заперечень з приводу надання послуг за договором та не оспорював суму основного боргу, разом з тим, заперечував проти задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій, 3% річних та інфляційної складової з посиланням на приписи п.7.1 договору №105-ШБ-ДЦ від 27.07.2025, який передбачає звільнення від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором, якщо це стало наслідком форс-мажорних обставин, обставин непереборної сили та їх наслідків, які безпосередньо впливають на виконання договору. При цьому, як вказував відповідач, виробничі потужності і майно товариства знаходяться на території Добропільської міської територіальної громади, що з 26.06.2025 віднесена до зони активних бойових дій, через які є постраждалі, а підприємство зазнало руйнувань. З огляду на наведене, товариство тимчасово призупинило ведення гірничих робіт, працівники підприємства звільняються і евакуюються в більш безпечні регіони. На підтвердження наявності форс-мажорних обставин відповідач надав сертифікат №1400-26-0198 (вих.№5/12.1-17-03 від 26.01.2026) Донецької торгово-промислової палати.
Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Донецької області від 05.05.2026 у даній справі позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, Господарський суд Донецької області виходив з такого:
Щодо основного боргу.
На підставі ст.ст. 11, 509, 901 ЦК України суд кваліфікував правовідносини сторін як такі, що виникли з договору про надання послуг від 27.05.2025 № 105-ШБ-ДЦ. Факт належного виконання позивачем послуг з управління відходами підтверджено підписаними без зауважень двосторонніми актами приймання-передачі відходів № 13 та наданих послуг № 33 від 21.07.2025 на суму 22 957,20 грн. Враховуючи умови п. 3.2 Договору (оплата протягом 5 днів після 30-денного строку від дати акту) та вимоги ст.ст. 525, 526, 530, 629, 903 ЦК України, суд встановив, що відповідач зобов`язаний був оплатити послуги не пізніше 25.08.2025, однак цього обов`язку не виконав, у зв`язку з чим вимога про стягнення основного боргу є правомірною.
У вказаній частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Щодо пені.
Встановивши факт прострочення грошового зобов`язання та керуючись ст.ст. 549, 551, 610, 611 ЦК України та п. 4.3 Договору, суд перевірив і визнав арифметично правильним нараховану позивачем пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 26.08.2025 по 31.12.2025 у сумі 2495,73 грн.
Щодо форс-мажорних обставин. 
Враховуючи ст. 617 ЦК України, ч. 4 ст. 219 ГК України, ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та Регламент ТПП України, суд відхилив посилання відповідача на обставини непереборної сили (воєнні дії). Суд зазначив, що форс-мажор не діє автоматично і потребує доведення причинно-наслідкового зв`язку з конкретним зобов`язанням. Поданий відповідачем Сертифікат Донецької ТПП № 1400-26-0198 від 26.01.2026 є неналежним доказом, оскільки виданий щодо зовсім іншого правочину — договору оренди державного майна № 5/2008 від 13.11.2008, укладеного з РВ ФДМУ, а не спірного Договору № 105-ШБ-ДЦ. Крім того, визначений у сертифікаті період дії форс-мажору (з 01.09.2025) розпочався вже після того, як відповідач допустив прострочення оплати (25.08.2025). Також в матеріалах справи відсутні докази письмового сповіщення позивача про форс-мажор у розумний строк, що є порушенням п.п.5.3, 5.4 Договору.
Щодо 3% річних та інфляційних втрат.
Керуючись ст. 625 ЦК України, суд наголосив, що передбачені цією нормою нарахування за своєю правовою природою є способом захисту майнового права кредитора шляхом компенсації від знецінення коштів, а не штрафними санкціями (мірою відповідальності). Відтак, зазначені суми (322,66грн 3% річних за період з 26.08.2025 по 12.02.2026 та 579,30грн інфляційних нарахувань за період з вересня 2025 року по січень 2026 року) підлягають стягненню незалежно від вини боржника, навіть за умови ймовірного існування обставин непереборної сили. Розрахунок цих сум судом перевірено та визнано точним.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам та викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 11 та частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів, та представляють собою правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сили (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами частини 1 статті 901 та частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг замовник зобов`язаний оплатити виконавцеві надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статей 525, 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від виконання зобов`язання й одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено принцип обов`язковості договору для виконання сторонами.
За змістом статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 та частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки (пені) відповідно до статті 549 вказаного Кодексу.
Частиною 1 статті 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. При цьому чинне законодавство прямо встановлює, що не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.
За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз доводів апеляційної скарги свідчить, що вони є ідентичними запереченням відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву, яким суд першої інстанції надав належну, вичерпну та правильну правову оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
1. Щодо доводів про звільнення від відповідальності на підставі форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Апелянт обґрунтовує необхідність скасування рішення в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат веденням активних бойових дій на території Добропільської міської ТГ, руйнуванням майна підприємства та наявністю Сертифіката Донецької ТПП № 1400-26-0198 від 26.01.2026. 
Колегія суддів відхиляє ці доводи з огляду на наступне.
По-перше, прострочення передувало форс-мажорним обставинам, засвідчених сертифікатом ТПП № 1400-26-0198 від 26.01.2026. Як правильно встановлено судом першої інстанції, обов`язок відповідача щодо оплати наданих послуг за Актом № 33 від 21.07.2025 мав бути виконаний не пізніше 25.08.2025. Водночас, згідно з наданим самим відповідачем Сертифікатом Донецької ТПП №1400-26-0198, період дії форс-мажорних обставин визначено з 01.09.2025. Таким чином, на момент виникнення прострочення форс-мажорні обставини ще не діяли. Настання обставин непереборної сили після допущення боржником прострочення не звільняє його від відповідальності за період, що передував таким обставинам.
По-друге, колегія суддів погоджується з Господарським судом Донецької області, що Сертифікат ТПП є неналежним доказом. Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та п. 6.2 Регламенту ТПП, форс-мажорні обставини засвідчуються щодо кожного окремого договору, виконання якого стало неможливим. Наданий апелянтом сертифікат виданий виключно щодо зобов`язань за Договором оренди державного майна № 5/2008 від 13.11.2008 (укладеним з РВ ФДМУ по Донецькій області). Матеріали справи не містять жодного сертифіката ТПП, який би засвідчував наявність форс-мажорних обставин саме за спірним Договором № 105-ШБ-ДЦ від 27.05.2025.
Стала та послідовна практика Верховного Суду свідчить про те, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру; сторона повинна довести не лише їх наявність, а й прямий причинно-наслідковий зв`язок між ними та неможливістю виконання конкретного зобов`язання. Сама лише наявність воєнних дій чи віднесення громади до зони активних бойових дій не звільняє боржника від виконання зобов`язань автоматично.
По-третє, порушено договірний порядок сповіщення. Пунктами 5.3, 5.4 Договору встановлено обов`язок сторони у розумний строк письмово повідомити іншу сторону про форс-мажор з наступним наданням доказу протягом 15 днів. Відповідач цей обов`язок повністю проігнорував, не надавши позивачу жодних повідомлень у 2025 році.
2. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Довід апелянта про те, що форс-мажор звільняє його від сплати 3% річних та інфляційної складової боргу, ґрунтується на помилковому тлумаченні норм матеріального права.
Суд першої інстанції правомірно застосував приписи статті 625 Цивільного кодексу України та врахував сталу правову позицію Велика Палати Верховного Суду. Нарахування інфляційних втрат та 3% річних не є штрафними санкціями (мірою відповідальності), а є особливим цивільно-правовим способом захисту майнового права кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та платою за користування утримуваними боржником коштами.
Оскільки зазначені нарахування є складовою частиною самого боргу і не мають характеру санкцій, вони нараховуються незалежно від вини боржника та навіть за наявності обставин непереборної сили. Воєнний стан та обстріли не звільняють суб`єктів господарювання від виконання грошових зобов`язань та від обов`язку компенсувати кредитору втрати від знецінення грошей (ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України). 
3. Щодо доводів про передчасність звернення до суду (неочікування відповіді на претензію).
Твердження апелянта про те, що позивач звернувся до суду 12.02.2026, не дочекавшись відповіді на претензію від 04.02.2026, також є необґрунтованими.
Конституційне право на судовий захист (стаття 55 Конституції України) є безумовним. Відповідно до статті 4 ГПК України та статей 15, 16 ЦК України, юридична особа має право на звернення до господарського суду безпосередньо з моменту порушення її права (яке у даній справі відбулося ще 26.08.2025).
Право особи на позов виникає внаслідок самого факту порушення, невизнання або оспорювання її права. Законодавство України не містить вимог щодо обов`язкового досудового врегулювання спорів, як передумови для реалізації права на судовий захист у господарському процесі. Спроби позивача врегулювати спір мирним шляхом (направлення претензії та додатково первинних документів) були його добровільним правом, а не обов`язком, який обмежує строки звернення до суду.
Колегія суддів зазначає, що аргументи ТДВ "Шахта Білозерська" були почуті, проте доводи, викладені в апеляційній скарзі, з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, наведеного вище не спростовують та не впливають на правильність вирішення спору.
Фактично, доводи апеляційної скарги повторюють позицію відповідача в суді першої інстанції, яким було надано належну та вичерпну правову оцінку місцевим господарським судом, з якою Східний апеляційний господарський суд повною мірою погоджується. Жодних переконливих правових обґрунтувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції, доводили неправильне застосування ним норм матеріального чи процесуального права або свідчили про невідповідність висновків місцевого суду фактичним обставинам справи, апелянтом не надано.
Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення в оскаржуваній частині не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, Східний апеляційний господарський суд зазначає, що судом першої інстанції належним чином досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2026 у справі 905/87/26 в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта Білозерська" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 05.05.2026 у справі 905/87/26 лишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя О.В. Плахов 

Суддя М.М. Слободін