Справа № 175/13158/26
Провадження № 3/175/5335/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
"26" серпня 2026 р. с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Войтух О.М. за участю:
секретаря Волошка А.А.; 
прокурора Баклан В.В.; 
особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

ОСОБА_1 , 31 липня 2025 року звільнившись з посади командира 1 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно з п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «при звільненні» за період з 01.01.2025 по 31.07.2025, а саме - 25.02.2026 о 10 год. 59 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію за типом «при звільненні» за період з 01.01.2025 по 31.07.2025 не пізніше 30.08.2025, тобто до 00 годин 00 хвилин 31.08.2025, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, посилався на те, що причиною вчинення правопорушення стала його необізнаність про необхідність подання декларації при звільненні, а також на той факт, що він перебував на лікарняному на стаціонарному лікуванні у медичному закладі у період з 21.08.2025 по 29.08.2025 року та у період з 08.09.2025 по 18.09.2025 року.
Прокурор Баклан В.В. в судовому засіданні вважав вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП доведеною, та вважав, що на останнього необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Уважно вивчивши пояснення ОСОБА_1 , дані обставини не можуть бути визнані судом як поважні причини несвоєчасного подання декларації, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Згідно з ч. 1 ст. 65 і Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Відповідно до Закону України від 08.07.2022 № 2381-IX «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022, суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування. Законом України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено декларування у порядку та строки, що визначені ст. 45 Закону.
Закон України "Про запобігання корупції" визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Згідно ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями
Встановлений ст. 45 Закону обов`язок подання суб`єктами декларування декларацій є імперативним і не ставиться Законом в залежність від будь-яких обставин (в тому числі, технічної, фізичної можливості суб`єкта декларування його реалізувати, внаслідок бездіяльності самого суб`єкта декларування, незнання закону тощо).
Обов`язок належної підготовки суб`єкта декларування для своєчасної подачі декларації покладається на самого суб`єкта декларування.
Для кваліфікації несвоєчасного подання декларації як адміністративного правопорушення необхідна наявність двох обставин, а саме: сам факт несвоєчасного подання та відсутність у суб`єкта декларування поважних причин порушення термінів подання декларації.
Поважних причин, які б перешкодили вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні ОСОБА_1 , в судовому засіданні не встановлено. Факт перебування ОСОБА_1 на лікарняному не може вважатися поважною причиною пропуску строку подання декларації, оскільки ОСОБА_1 перебував на лікарняному лише 18 календарних днів у період з серпня по вересень 2025 року, а строки подачі декларації ним були порушені на 179 календарних днів (з 30.08.2025 по 25.02.2026 року).
Відповідно до ч.1 ст.172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Зазначене правопорушення має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.
Також дане правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Такі дії можуть виражатись і формі недбалості. Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Вина  ОСОБА_1  у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №713 від 06 серпня 2026 року; повідомленням Східного відділу з питаня запобігання та виявлення корупції про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи №782/114 від 03 березня 2026 року; витягом з наказу № 13 від 23 січня 2023 року про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу; витягом з наказу № 185 від 31 липня 2025 року про звільнення ОСОБА_1 ; поясненнями ОСОБА_1 ; копією виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) лікування, копією виписки № 4978 із медичної картки стаціонарного хворого терапевтичного відділу; Рапортом оперуповноваженого 6-го відділу управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області; копією витягу з декларації. 
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, а саме те, що він є працездатним, ступінь його вини, майновий стан, суд приходить до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 850 грн.). Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова судді про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Таким чином, положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Як вбачається з матеріалів справи, датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є 25.02.2026 р., тобто дата подання декларації при звільненні, датою ж виявлення правопорушення є 06.08.2026 р. тобто дата складання протоколу за наслідками зібрання всіх необхідних матеріалів.
Отже з наведеного вбачається, що доводи ОСОБА_1 щодо невизнання факту вчинення адміністративного правопорушення є спростованими.
Керуючись ст.ст. 13, 23, 30, 33, 36, 40^1, 172-6, 268, 276, 277, 278, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

постановив:

 
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.
Штраф необхідно сплатити за реквізитами: для оплати адміністративного штрафу (інші справи) для зарахування до державного бюджету платежів за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції" – Отримувач - ГУК у Дн-кiй обл/ТГсмтСлобож/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ) – 37988155; Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN) - UA098999980313060106000004457; Код платежу (КЕКД) - 21081100)).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. (реквізити: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету – 22030106).
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя О.М. Войтух