06.08.2026 Справа № 756/9155/26
Унікальний номер 756/9155/26
Провадження номер 2/756/7904/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання - Венгерський В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовним вимог
В травні 2026 року представник позивача АТ «Кредобанк» (надалі - АТ «Кредобанк») звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № CL-289560 від 09 вересня 2020 року у розмірі 42137,41 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.  
В обґрунтування заявлених вимог вказують, що 09 вересня 2020 року між ПАТ «Кредобанк» та  ОСОБА_1  укладено Кредитний договір № CL-289560, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 101000,00 грн. на строк 60 місяців до 08 вересня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35 % річних.
ОСОБА_1 не виконав належним чином умови договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 20 жовтня 2021 року становить 106 337,82 грн., яка складається з наступного: 76151,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 30186,78 грн. - заборгованість за відсотками.
Зважаючи на те, що позичальник не дотримався умов укладеного кредитного договору АТ «Кредобанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у сумі у розмірі 42137,41 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту - 32033,87 грн, простроченої заборгованості за відсотками -10103,54 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 3328,00 грн.
Рух справи
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2026 року справу передано судді Шролик І.С.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП ГІОЦ «Реєстру територіальної громади м. Києва» щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
Ухвалою Оболонського районного суду від 29 травня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 06 серпня 2026 року.
Представник позивача в судове засідання, призначене на 06 серпня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 04 червня 2026 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника АТ «Кредобанк» - адвоката Беднарського В.В. про розгляд справи без участі представника банку.
Відповідач  ОСОБА_1  в судове засідання, призначене на 06 серпня 2026 року не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, шляхом надсилання судової повістки за адресою останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній», відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ «Кредобанк» підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що 09 вересня 2020 року між ПАТ «Кредобанк» та  ОСОБА_1  укладено Кредитний договір № CL-289560, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 101000,00 грн. на строк 60 місяців до 08 вересня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 41,19 % річних.
Відповідно до п. 2.4 Договору, позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 101000,00 грн.
Відповідно до п. 2.5 Договору, для обліку наданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 4.1 договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних.
Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредиту у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 3615,00 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, продовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору.
Згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованість  ОСОБА_1 за Кредитним договором № CL-289560 станом на 06 травня 2026 рік становить 42137,41 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту - 32033,87 грн, простроченої заборгованості за відсотками -10103,54 грн.
Між сторонами виник спір стосовно не належного виконання відповідачем ОСОБА_2 , як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань.
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.
Як вбачається з матеріалів справи, 24 березня 2026 року представник АТ «Кредобанк» звертався до відповідача із досудовою вимогою про стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором. Проте, досудова вимога залишена без задоволення.
Позивач реалізував своє право на стягнення усієї заборгованості за Кредитним договором № CL-289560 від 09 вересня 2020 року, шляхом пред`явлення позову до суду.
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.
Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором CL-289560 від 09 вересня 2020 року у розмірі 42137,41 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525-526, 611, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд - 
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за Кредитним договором CL-289560 від 09 вересня 2020 року у розмірі 42137,41 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3328,00 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Сторони справи:
Позивач -Акціонерне товариство «Кредобанк», ЄДРПОУ 09807862, місцезнаходження 79026, м.Львів, вул. Сахарова, б.78;
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 06 серпня 2026 року. 
Суддя І.С. Шролик