Справа № 755/2143/26
Провадження № 2/760/14230/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 серпня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Сердюк Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригидою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 27693, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № UP0759552 від 12 листопада 2019 року в загальному розмірі 14 090,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису 20 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом Олексієм Анатолійовичем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.
Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений із порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчувався, а розмір заявленої до стягнення заборгованості не був безспірним.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 27693 від 15 вересня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригидою Володимиром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованості в розмірі 14 090,00 грн, а також покласти на відповідача понесені судові витрати.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2026 року цивільну справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними матеріалами.
Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк до суду не надійшов.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частинами п`ятою та восьмою статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Оскільки розгляд справи здійснювався без повідомлення учасників справи, судове засідання не проводилося, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.
Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 12 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРПОЗИКА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір кредитної лінії № UP0759552.
Згідно з умовами договору кредитний ліміт на дату його укладення становив 7 000,00 грн. Договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором АМ9365089. Нотаріально вказаний кредитний договір не посвідчувався.
15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригидою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 27693.
Відповідно до змісту виконавчого напису стягнення заборгованості проведено за період із 21 лютого 2020 року до 18 серпня 2021 року.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором у виконавчому написі визначено в сумі 13 440,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7 000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 6 440,00 грн.
Крім того, за вчинення виконавчого напису визначено плату в розмірі 650,00 грн, у зв`язку з чим загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, становить 14 090,00 грн.
20 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом Олексієм Анатолійовичем на підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.
Із наявної у матеріалах справи інформації про виконавче провадження вбачається, що ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2025 року у справі № 171/1894/25 замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив».
04 грудня 2025 року приватним виконавцем винесено постанову про зміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якої стягувачем у виконавчому провадженні зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив».
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» у редакції, чинній на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Порядок вчинення виконавчих написів визначений Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Згідно з підпунктом 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким передбачалася можливість учинення виконавчих написів за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконним та нечинним пункт 2 Змін, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, яким Перелік документів було доповнено зазначеним розділом. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.
Отже, з 22 лютого 2017 року відсутня правова норма, яка дозволяла б учинення виконавчого напису за кредитним договором, що не був нотаріально посвідчений.
На час вчинення оспорюваного виконавчого напису пунктом 1 Переліку передбачалася можливість безспірного стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.
Для одержання виконавчого напису за таким договором стягувач повинен був подати оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
У постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 у частині, яка передбачала можливість учинення виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність 22 лютого 2017 року з моменту набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14. Вчинення виконавчого напису з недотриманням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
У справі, яка розглядається, виконавчий напис № 27693 від 15 вересня 2021 року вчинено з метою стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № UP0759552 від 12 листопада 2019 року.
З наданої суду копії договору встановлено, що його укладено в електронній формі та підписано позивачем за допомогою одноразового ідентифікатора.
Кредитний договір № UP0759552 від 12 листопада 2019 року нотаріально не посвідчувався.
Відповідачем не надано доказів, які б спростовували зазначену обставину або підтверджували, що на час вчинення виконавчого напису в нотаріуса існували передбачені законом підстави для безспірного стягнення заборгованості за цим договором.
Таким чином, виконавчий напис учинено за відсутності обов`язкової передумови, визначеної Переліком документів, - нотаріального посвідчення договору, на якому ґрунтувалася вимога про стягнення заборгованості.
Указане порушення порядку вчинення виконавчого напису є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, незалежно від наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором та її фактичного розміру.
Оскільки на момент звернення позивача до суду стягувачем у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 було Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», позов пред`явлено до належного відповідача.
З урахуванням установлених обставин та наведених норм права суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із наданої платіжної інструкції встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд
ВИРІШИЛА:
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, учинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригидою Володимиром Олександровичем та зареєстрований у реєстрі за № 27693, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № UP0759552 від 12 листопада 2019 року і плати за вчинення виконавчого напису в загальному розмірі 14 090,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3-А, код ЄДРПОУ 43024915.

Суддя      Н.В. Сердюк