ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/5559/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
судді Стецика Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Патлачук Аліна Станіславівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправними дій щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1 з внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та зобов`язання виключити із військового обліку військовозобов`язаних та внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних та змінити в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів категорію обліку з «військовозобов`язаний» на «не військовозобов`язаний».
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 в 2003 році був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (номер протоколу ВЛК №12), що підтверджується записом в тимчасовому посвідченні (замість військового квитка) №0439 від 13.09.2004. Зазначені відомості було також внесено і до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відображені в електронному військово-обліковому документі позивача.
Однак, сформувавши 20.03.2026 електронний військово-обліковий документ, позивач виявив зміни щодо відсутності інформації про його виключення з військового обліку та наявність записів про категорію обліку як «військовозобов`язаний». З розширених даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вбачається, що відповідач взяв позивача на облік військовозобов`язаних 11.03.2026.
Представник позивача вважає дії відповідача щодо повторного взяття ОСОБА_1 на військовий облік протиправними. 
Вказує, що відповідно до пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни які підлягають виключенню з військового обліку втрачають статус військовозобов`язаного, відтак відповідач має обов`язок внести актуальні дані про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, чого у спірних правовідносинах зроблено не було, з огляду на що просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду Валюха В.М. від 05.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
У зв`язку з відрахуванням з 04.06.2026 судді Валюха В.М. зі штату Волинського окружного адміністративного суду проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №140/5559/26. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2026 головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №140/5559/26 було визначено суддю Стецика Н.В.
Ухвалою від 27.05.2026 вказану справу прийнято до провадження судді Стецика Н.В.
Відповідач із поданим позовом не погодився. У поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.01.2026 було призначено перевірку правомірності зняття з обліку осіб за станом здоров`я, яка виявила невідповідності в медичних документах позивача. Так, позивач був визнаний непридатним до служби ще 12.05.2003 призовною комісією для строкової служби (як призовник). Проте медичний огляд як військовозобов`язаний за відповідною графою розкладу хвороб він ніколи не проходив.
На виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.03.2026 позивача було правомірно поновлено на військовому обліку. Він підлягає направленню на новий медичний огляд. 
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначила, що правовідносини щодо визнання ОСОБА_1 непридатним та його виключення з обліку завершилися ще у 2003 році. Нові норми Закону №3633-IX від 2024 року не можуть поширюватися на події та факти, які відбулися та закінчилися понад 20 років тому. 
Звертає увагу суду, що відповідач сам надав суду облікову картку позивача, де зафіксовано, що 12.05.2003 комісія при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнала його непридатним з виключенням з військового обліку за гр. І ст. 59 «б» без потреби у повторному огляді. 
Стверджує, що позивач був виключений з військового обліку у віці 18 років, тобто з віку, з якого починається військовий обов`язок. Відтак твердження відповідача про те, що позивач проходив ВЛК як призовник, вважає таким, що не відповідає дійсності. 
Інших заяв по суті спору від сторін не надходило. 
Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до записів тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , 1983 року народження, 12.05.2003 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку згідно ст. 59 «б» наказу МОУ №207/1999р (а.с.16).
Виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку із визнанням непридатним на підставі висновку ВЛК від 12.05.2003 підтверджується також витягом із застосунку «Резерв+», сформованого станом на 16.11.2025 (а.с.17).
Разом з тим, відповідно до інформації у застосунку «Резерв+», сформованої станом на 20.03.2026, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_5 як військовозобов`язаний (а.с.18). 
Заявою від 24.03.2026 позивач звернувся до відповідача з проханням внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 зі зміною категорії на «не військовозобов`язаний» (а.с.22).
Листом №Ч-76 від 06.04.2026 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви (а.с.23).
Вважаючи дії ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо поновлення на військовому обліку протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII).
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-друга статті 1 Закону №2232-XII).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (частина сьома статті 1 Закону №2232-XII).
Поняття та види, порядок ведення військового обліку, постановка на військовий облік, а також зняття та виключення з нього визначені статтями 33 - 37 Закону №2232-XII.
У відповідності до частини першої статті 33 Закону №2232-XII усі військовозобов`язані та призовники підлягають військовому обліку.
Згідно з частиною третьою статті 33 Закону №2232-XII військовий облік усіх військовозобов`язаних та призовників провадиться за місцем їх проживання, а також за обсягами та деталізацією і поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Відповідно до пункту «а» частини п`ятої статті 37 Закону № 2232-XII (у редакції, яка діяла на момент виключення позивача з військового обліку) виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни: визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Аналогічні норми містить пункт 3 частини шостої статті 37 Закону №2232-XII у чинній редакції, згідно якого виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: визнані непридатними до військової служби.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності, а також особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022.
Відповідно до пункту 20 Порядку №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Згідно із пунктом 22 Порядку №1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з частиною восьмою статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» №1951-VIII від 16.03.2016 (далі – Закон №1951-VIII) органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
За приписами частини дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII, органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Стаття 14 Закону № 1951-VIII регламентує ведення Реєстру.
Так, ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Частиною третьою статті 14 Закону №1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Пунктом 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024 передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
За змістом пункту 5 Порядку №559 військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в електронній формі є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.
Як встановлено судом, 12.05.2003 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку згідно із статтею 59 «б» наказу МОУ №207/1999р.
За таких обставин, у зв`язку з визнанням позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку ОСОБА_1 є виключеним з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах, а тому позивач мав сподівання та легітимні очікування на відповідне застосування цієї норми.
Суд наголошує, що відповідно до норм чинного законодавства, для внесення відмітки про виключення із військового обліку до військового квитка повинні існувати відповідні підстави.
Так, підставою для виключення з обліку може бути висновок ВЛК. 
Позивач був виключений з військового обліку на підставі висновку комісії з питань приписки при ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відтак, беззаперечним є факт проходження позивачем ВЛК, адже на основі цього приймалося рішення про виключення позивача з військового обліку.
Суд зауважує, що посадові особи, відповідальні за оформлення та заповнення Тимчасового посвідчення позивача за №0439, проставленням свого підпису, підтвердили достовірність внесених даних, у тому числі й щодо виключення його з військового обліку, підтвердили дотримання визначеної законодавством процедури, яка передувала внесенню цих даних, а також наявність визначених законом підстав для виключення позивача з військового обліку через непридатність за станом здоров`я.
Суду не надано доказів визнання нечинним цього Тимчасового посвідчення чи притягнення до відповідальності осіб, які оформили та видали його позивачу, тому воно є належним доказом того, що позивач не має статусу військовозобов`язаного, виключений з військового обліку військовозобов`язаних через непридатність до військової служби за станом здоров`я з 11.06.2003.
Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивач був визнаний непридатним виключно до строкової служби (як призовник). 
Як зазначено вище, як підстава виключення позивача з військового обліку зазначено ст. 59 «б» наказу МОУ №207/1999р. 
Вказаним наказом Міністерства оборони України №207 від 12.07.1999 вносилися зміни та доповнення у наказ Міністра оборони України від 04.01.1994 №2, яким затверджено Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України.
Розклад хвороб, станів і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України зазначено у Додатку 1 до вказаного наказу МОУ від 04.01.1994 №2.
Як випливає зі змісту вказаного додатку, придатність до служби у тому чи іншому виді, роді військ, військових частинах з військової спеціальності військовослужбовців строкової служби, визнаних придатними до військової служби, визначається за відповідними графами контингенту, що проходять медичний огляд за графами розкладу хвороб. 
Всього встановлено 4 графи контингенту, що проходять медичний огляд за графами розкладу хвороб, а саме: І - громадяни при приписці до призовних дільниць та призові на строкову військову службу№ ІІ – солдати, матроси, сержанти, старшини; ІІІ – особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці-жінки; IV – призовники і військовослужбовці, яких призначають для служби і які проходять службу на підводних човнах.
На момент проходження позивачем призовної комісії, стаття 59 Додатку 1 містила такі положення:
Хронічні захворювання нирок (хронічний гломерулонефрит, хронічний первинний пієло-нефрит, нефросклероз, нефротичний синдром, зморщена нирка, первинний амілоїдоз нирок, хронічний інтерсти-ціальний нефрит та інші нефропатії):
б) з помірним порушенням функцій – непридатність до військової служби зі зняттям з військового обліку (для графи І-ІІ контингенту, що проходять медичний огляд за графами розкладу хвороб);
Таким чином, з аналізу коментованої вище статті 59 Додатку 1 «Розклад хвороб, станів і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України» до наказу Міністра оборони України №2 від 04.01.94, наявність в особи хронічних захворювань нирок з помірним порушенням функцій (стаття 59 «б» Додатку №1) має своїм наслідком визнання такої особи непридатною до військової служби зі зняттям (виключенням) з військового обліку як для контингенту згідно з графи І (призовники), так і для контингенту згідно з графи ІІ (солдати, матроси, сержанти, старшини).
Відтак, встановлена в позивача наявність хвороб згідно із статті 59 «б» Додатку №1 виключала, в тому числі, і можливість проходження ним військової служби.
На переконання суду, виключення громадянина України з військового обліку свідчить про те, що держава в особі компетентного органу (ТЦК та СП чи раніше військового комісаріату) прийняла рішення про визнання особи такою, що не підлягає призову на військову службу та звільнила цю особу від виконання військового обов`язку.
Процедурно рішення про виключення громадянина України з військового обліку означає, що ця особа більше не перебуває на військовому обліку та втрачає статус військовозобов`язаного/ резервіста, а отже не може бути призваною на військову службу за мобілізацією під час дії правового режиму воєнного стану.
Чинне законодавство не має підстав для поновлення позивача на військовому обліку, а закони не мають зворотної дії в часі, якщо таким чином погіршується становище особи.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що за відсутності доказів скасування або перегляду рішення лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебування позивача на військовому обліку є безпідставним, та порушує принципи законності, правової визначеності та обов`язковості дій суб`єкта владних повноважень у межах і у спосіб, визначених законом.
Таким чином слід констатувати, що відповідач допустив протиправну поведінку щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про поновлення ОСОБА_1 на військовому обліку. 
А тому позов ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог підлягає задоволенню.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд виходить з того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. 
Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.
З огляду на вказане суд вважає, що ефективним засобом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно позивача шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про визнання позивача непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку.
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
За приписами ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1 з внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити із військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 та внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних та змінити в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів категорію обліку з «військовозобов`язаний» на «не військовозобов`язаний».
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 1 064,96 гривень (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок) судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано судом 27 липня 2026 року. 
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Н. В. Стецик