Справа № 953/6524/25 
н/п 1-кп/953/452/26 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"10" вересня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді –    ОСОБА_1 ,
при секретарі –    ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора –     ОСОБА_3 ,
обвинуваченого –   ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені зали судових засідань Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 42025222010000077 від 18.04.2025, за обвинуваченням,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Велика Писарівка, Сумської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб або осіб похилого віку не має, офіційно непрацюючого, який не є особою з інвалідністю та військовослужбовцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 
09.01.2019 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; 
30.10.2020 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 30.10.2024 по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19.03.2025 близько 10:16, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підробляє таксистом у службі таксі «838» отримав замовлення про поїздку з вул. Григорія Сковороди, буд. 30 у м. Харкові до медичної клініки за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 133 та назад до вищевказаної адреси. 
Під час здійснення вищевказаної поїздки ОСОБА_4 познайомився із потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході розмови із якою ОСОБА_4 дізнався про необхідність виконання ремонтних робіт у квартирі потерпілої за адресою: АДРЕСА_3 .
В цей час у нього виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, реалізовуючи який, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, з метою заволодіння грошовими коштами, запропонував ОСОБА_5 свої приватні послуги щодо здійснення ремонтних робіт у житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , та закупкою необхідних матеріалів, заздалегідь не маючи намір їх виконувати. 
21.03.2025 о 10:27, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, шляхом обману, повторно, під приводом здійснення ремонтних робіт у житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , та закупкою необхідних матеріалів, отримав від потерпілої ОСОБА_5 , з її банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на свою банківську картку АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень. 
В подальшому, ОСОБА_4 , заволодівши в шахрайський спосіб грошовими коштами в сумі 26 000 грн, що належали потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 26 000 грн.
Дії обвинуваченого  ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та його правову кваліфікацію, не оспорює. 
Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, розуміє наслідки своїх протиправних дій, готовий понести покарання, висловлює бажання відшкодувати шкоду потерпілій.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Беручи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.
Сторона обвинувачення не заперечувала щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки, визначені ст. 349 КПК України, зрозумілі.
З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченого та вивченням документів, що характеризують його особу, оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст. 50, 65 КК України та призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до класифікації кримінального правопорушення, визначеної ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій та готовність понести заслужене покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.
Підстав для застосування ст. 69, 69-1, 75 КК України при призначенні покарання судом не встановлено. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Суд також враховує дані про особу обвинуваченого: неодноразово судимий, в останнє 30.10.2020, не одружений, не є інвалідом, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований; щиро розкаявся у вчиненому - обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого; поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який усвідомлюючи свою провину, ухилявся від правосуддя, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, 
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
У зв`язку з призначенням ОСОБА_4  покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідним до набрання цим вироком законної сили, застосувати до ОСОБА_4  запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. 
Витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Застосувати до  ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно та продовжити його до набрання законної сили цим вироком.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_4  рахувати з моменту його затримання, тобто з 10.09.2026.
Речові докази: оптичний диск DVD- на 4.7 GB марки «Alerus», діаметром 12 см» на якому міститься файли VID_22673bb3, VID_6879e60b, VID_fde4dlbb, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя           ОСОБА_1