Провадження № 2/537/799/2026
Справа № 537/477/26
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2026 Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря судового засідання Бобровської К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

УСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу», Пархомчук С.В. звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №180008 від 25.02.2021, в сумі 15 660 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» було укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 . Так, 25.02.2021 між первісним кредитором, ТОВ «ФК «Займер», правонаступником якого являється ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №180008 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 Цивільного кодексу України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до пункту 1.1 та 1.3 Кредитного договору, товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3 000 грн. 00 коп.; дата надання кредиту: 25.02.2021; строк кредиту: 21 доба; валюта кредиту: гривня; процентна ставка фіксована, 2 % в день, що становить 730% річних від суми кредиту.
Представник позивача зазначає, що кредитодавець виконав умови договору, надавши позичальнику кредит в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом, однак відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів і сплаті нарахованих процентів. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на дату звернення до суду, загальний розмір заборгованості за Кредитним договором №180008 від 25.02.2021 становить 15 600 грн. 00 коп., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3 000 грн. 00 коп. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 12 600 грн. 00 коп. На адресу ОСОБА_1 направлялась письмова вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором №180008 від 25.02.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачкою без виконання.
За викладених обставин позивач і вимушений звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 02.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом сторін). 
23.02.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача ТОВ «Кеш Ту Гоу» Пархомчук С.В., зі змісту якої останній просить стягнути з відповідачки на користь позивача, крім заявлених вимог, понесені витрати зі сплати правової допомоги у розмірі 10 500 грн. 00 коп. 
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, однак згідно змісту позову та письмової заяви, просив розгляд справи провести без його участі, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, її представник – адвокат Варавін С.Д. надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без участі сторони відповідача та вказав, що при ухваленні рішення просить врахувати часткове визнання позовних вимог.
Згідно змісту відзиву, наданого представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Варавіним С.Д., останній не заперечує факт отримання відповідачем траншу за кредитом в розмірі 3 000 грн. 00 коп. та відступлення договору на користь нового кредитора. Сторона відповідача визнала наявність заборгованості за кредитним договором №180008 від 25.02.2021 в розмірі 3 000 грн. 00 коп. - тіло кредиту, 1 260 грн. 00 коп. - витрати за процентами, який був погоджений сторонами, та 1 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині позову просить відмовити, оскільки сума нарахованих процентів не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить умовам кредитного договору, та нарахована за межами строку надання кредиту, передбаченого графіком розрахунків, а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки на користь позивача за вимогами позову для задоволення, в саме такому розмірі, як вказано позивачем, вважає відсутніми.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, з урахуванням думки учасників справи, викладену в письмових клопотаннях, приходить до наступних висновків.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1  статті 13 Цивільного процесуального кодексу України ).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України).
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 25.02.2021 між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено договір №180008 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 
За умовами п.п.1.1, 1.3 Договору відповідачці був наданий фінансовий кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп., строком дії договору 21 днів, тобто до 17.03.2021 зі сплатою процентів у розмірі процентної ставки - 2 % на добу або 730% річних. Тип процентної ставки – фіксована.
Згідно п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 1.4 кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів.
Відповідно до п.1.5 Договору, за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту.
Пунктом 2.1 Договору передбачено, що сторони домовились про повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, здійснюватиметься згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору.
Додатком №1 до Договору №180008 від 25.02.2021 про надання фінансового кредиту, встановлений Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, яким визначена сума до сплати в розмірі 4 710 грн., з яких: 3 000 грн. 00 коп. – сума кредиту, 1 260 грн. 00 коп. – сума нарахованих процентів за користування кредитом, 450 грн. 00 коп. – комісія за користування системою для дистанційного отримання фінансового кредиту. Додаток є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту №180008 від 25.02.2021.
Грошові кошти в сумі 3 000 грн 00 коп. були зараховані ТОВ «ПрофітГід» 25.02.2021 року о 19:03 на картковий рахунок відповідачки № НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією з підтвердження за підписом директора ТОВ «ПрофітГід», Король О. (а.с. 38).
Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 Кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3 000 грн 00 коп., дата надання кредиту: 25.02.2021 року, строк кредиту: 21 дні, валюта кредиту: UAH, стандартна процентна ставка 2% в день або 730% річних.
Відповідно до п. 6.7 договору, підписанням вказаного договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства.
Електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір №180008 про надання фінансового кредиту від 25.02.2021 року, укладений між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 , підписано електронними підписами з одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Виходячи із вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених фактичних обставин справи вбачається, що відповідачем було укладено в електронній формі кредитний договір №180008 про надання фінансового кредиту від 25.02.2021 року на суму кредиту 3 000 грн. 00 коп. та отримано кредитні кошти за договором у вказаному розмірі на зазначений відповідачем картковий рахунок. При цьому, договір підписаний електронними підписами, використання яких є неможливим без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Факт укладення кредитного договору та наявності заборгованості відповідач підтвердила змістом наданого суду відзиву.
Згідно з інформаційного підтвердження на рахунок відповідачки було перераховано 3 000 грн. 00 коп. 25.02.2021 року о 19:03, дані транзакції: номер транзакції 31427-25861-67283, опис: видача кредиту #180008.
ТОВ «Займер» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало в повному обсязі, надавши їй, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідачка взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Займер» не виконала, відсотки згідно Графіка платежів не відшкодувала, оскільки не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, у зв`язку з чим розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 3 000 грн. 00 коп. за тілом кредиту та 1 260 грн. 00 коп. нарахованих процентів, 450 грн. – комісія за користування системою для дистанційного отримання фінансового кредиту, виходячи з наступного. 
Статтею 251 Цивільного кодексу України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 251 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норм права.
За умовами договору №180008 від 25.02.2021 року сторони встановили строк кредитування 21 доба (ставка 2 % в день).
Відтак, розмір відсотків відповідно до умов договору №180008 від 25.02.2021 становить 1 260 грн. 00 коп., виходячи з розрахунку: 3 000 грн. 00 коп. (тіло кредиту)/100 х 2% (відсотки від фактичного залишку кредиту х 21 дні (строк кредиту).
Згідно викладеного Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 правового висновку, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
28.10.2021 між ТОВ «Займер» (Клієнт) та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» (Фактор) було укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до п.1.1 якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (Портфель заборгованості).
Згідно п.1.2 Договору факторингу №01-28/10/2021, внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор замінює клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
За змістом Реєстру прав вимог до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 до ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» перейшло право вимоги щодо ОСОБА_1 , номер договору про надання фінансового кредиту №180008 від 25.02.2021
Таким чином, ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» наділено правом вимоги до відповідачки за договором №180008 від 25.02.2021.
Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За таких обставин суд вважає доведеним факт переходу до ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» прав вимоги до боржників про стягнення заборгованості за кредитними договорами, вказаними у відповідних Реєстрах боржників, зокрема до відповідачки ОСОБА_1 за Договором №180008 від 25.02.2021 .
Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов та обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань (стаття 625 Цивільного кодексу України).
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтями 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст. 77 - ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання ОСОБА_1 свого зобов`язання, що випливає з кредитного договору та Додатку 1 графіку платежів, та за викладених обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сума боргу в розмірі 4 710 грн. 00 коп., з яких 3 000 грн. 00 коп. борг за тілом кредиту + 1 260 грн. 00 коп. нараховані проценти за користування кредитом та 450 грн. 00 коп. – комісія за користування системою для дистанційного отримання фінансового кредиту. 
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно із частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги стороною позивача надано суду: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» та адвокатом Пархомчук С.В; додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» та адвокатом Пархомчук С.В.; акт про отримання правової допомоги від 12.02.2026; платіжну інструкцію №310749 від 12.02.2026; рахунок №12.02.2026-23 від 12.02.2026, з яких вбачається, що вартість супроводу позовної заяви до Баранець Л.А. склала суму 10 500 грн. коп.
За викладених вище обставин, з урахуванням того, що справа не є складною, не потребувала від правника значних зусиль та часу, існує усталена судова практика у справах зазначеної категорії, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та заперечення відповідача щодо стягнення з неї на користь позивача витрат, понесених останнім на оплату професійної правничої допомоги, приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні надані представником позивача письмові докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, суд із врахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, понесених останнім на оплату правничої допомоги, в розмірі 1 500 грн. 00 коп.
Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» задоволено на 30,07 % (4 710 грн. 00 коп. – задоволена сума до стягнення при сумі позову 15 660 грн. 00 коп.), суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 800 грн. 58 коп. (2 662 грн. 40 коп. * 30,07 %). 
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» (код ЄДРПОУ 42228158, юридична адреса: 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 82, офіс 7) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» (код ЄДРПОУ 42228158, юридична адреса: 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 82, офіс 7) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №180008 від 25.02.2021 в розмірі 4 710 (чотири тисячі сімсот десять) грн. 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» (код ЄДРПОУ 42228158, юридична адреса: 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 82, офіс 7) судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн. 58 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» (код ЄДРПОУ 42228158, юридична адреса: 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 82, офіс 7) витрати на правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. 
Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» в іншій частині позову – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя   Д.О. Зоріна