Окнянський районний суд Одеської області 

Справа № 947/16890/26
Провадження № 2/506/366/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

07.07.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Чеботаренко О.Л. 
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 28047,50 грн., 
В С Т А Н О В И В:

23.04.2026 року вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду міста Одеси через систему «Електронний суд».
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 24.04.2026 року справа передана для розгляду за підсудністю до Окнянського районного суду Одеської області.
28.05.2026 року справа надійшла до Окнянського районного суду Одеської області.
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 09.06.2026 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 29.02.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №747061909 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Зокрема, відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів, які є публічною пропозицією (офертою) в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України та невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора МТDC-8525. 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредит у сумі 6000 грн, шляхом перерахування через банк-провайдер. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим на момент подання позовної заяви утворилась заборгованість в сумі 28047,50 грн, з них: 6000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 22047,50 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказані в Реєстрі боржників. У подальшому до вказаного Договору факторингу укладалися Додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Згідно Реєстру прав вимоги №282 від 30.04.2024 року, право вимоги за кредитним договором щодо відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс».
Крім того, 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №19/1224-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступає ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказані в Реєстрі прав вимоги. Згідно Реєстру прав вимоги №2 від 19.12.2024 року до вказаного Договору факторингу, право вимоги за кредитним договором щодо відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
Крім того, 15.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №747061909, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Відповідно Реєстру Боржників №б/н від 15.07.2025 року за Договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28047,50 грн. 
Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 28047,50 грн, а також судові витрати: 2662,40 грн судового збору та 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи /а.с.1-8/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. 
Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній» /а.с.96/.
При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. 
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). 
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). 
Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Згідно з розділом 4 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Правила) /а.с.33/, надання фінансових послуг клієнтам здійснюється кредитодавцем за допомогою використання дистанційних каналів шляхом укладення відповідного електронного договору (п.4.1 Правил).
29.02.2024 року ОСОБА_1 з особистого кабінету Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заповнив та відправив заявку про надання кредиту в сумі 2000 грн, строком на 30 днів на картку 5168-18хх-хххх-5231 /а.с.44/.
В подальшому, 29.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №747061909 в електронному вигляді, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.п.2.1 Договору) /а.с.46-48/.
При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з п.п.2.3, 2.4 Договору, кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 2000 грн 29.02.2024 року. Другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором.
Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору (п.2.5 Договору).
Згідно з п.3.1 Договору, Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п.3.2 Договору.
При цьому, Сторони погодили, що встановлений в п.3.1 Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах, описаний в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (X - Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; X - поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому, Сторони узгоджують, що у випадку, якщо дата ініціації продовження дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця) після дня закінчення дисконтного періоду, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів (п.3.2 Договору).
Для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані проценти за перші 30 днів Дисконтного періоду у розмірі 690 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет (п.3.3 Договору).
Згідно з п.7.1 Договору, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 30.03.2024 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником.
В обов`язковому порядку суми кредиту має бути повернена позичальником не пізніше, ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин:
-закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п.11.1 Договору (п.7.2.1 Договору);
-дострокового припинення дії договору, в порядку, передбаченому п.9.1.1.2 або п.9.1.1.7 Договору (п.7.2.2 Договору).
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (п.11.1 Договору).
Кінцева дата повернення (виплати кредиту) - 30.03.2029 року (п.7.3 Договору)
При цьому, відповідно до п.9.1.1.7 Договору, у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення договору. При цьому, договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту позичальника.
Порядок надання кредиту встановлений розділом 5 Договору, зокрема, згідно з п.5.1 Договору, кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5168-18хх-хххх-5231, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Факт виконання Кредитодавцем свого обов`язку щодо надання відповідачу кредиту підтверджується платіжними дорученнями про перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ОСОБА_1 для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 хх-хххх-5231 коштів на загальну суму 6000 грн, з призначенням платежу: «Переказ коштів згідно договору №747061909 від 29.02.2024 року, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 ), а саме:
- від 29.02.2024 року про перерахування 2000 грн;
- від 29.02.2024 року про перерахування 650 грн;
- від 02.03.2024 року про перерахування 2100 грн;
- від 04.03.2024 року про перерахування 500 грн;
- від 06.03.2024 року про перерахування 750 грн /а.с.50, 51/.
Крім того, за інформацією, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «ВСТ БАНК», на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , як засіб доступу до рахунку НОМЕР_4 . Фінансовий номер телефону ОСОБА_1 НОМЕР_5 . Банк підтверджує, що відбулися фінансові операції по безготівковому зарахуванню коштів в сумі 2000 грн 29.02.2024 року, в сумі 650 грн 29.02.2024 року, в сумі 2100 грн 02.03.2024 року, в сумі 500 грн 04.03.2024 року та в сумі 750 грн 06.03.2024 року. На підтвердження вказаної інформації надано виписку по рахунку. /а.с.125, 126-129/.
Аналогічний номер телефону: НОМЕР_5 вказаний в Заявці ОСОБА_1 на отримання грошових коштів у кредит /а.с.44/ та анкетних даних позичальника ОСОБА_1 розділі 15 «Реквізити сторін» кредитного договору /а.с.46-48/.
Згідно з п.п.9.2.2.1, 9.2.2.3, 9.2.2.5 Договору, позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки, передбачені договором; вчасно повідомляти про зміну своїх даних; щоденно заходити до Особистого кабінету з метою ознайомлення зі станом поточної заборгованості (за наявності), отримання інформаційних повідомлень, передбачених цим Договором, чинним законодавством чи іншою інформацією, яка стосується цього Договору.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» /а.с.58/, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, здійснив лише один платіж на погашення заборгованості, а саме 02.04.2024 року в сумі 35 грн, після чого не здійснив жодного платежу. Виходячи з зазначеного розрахунку заборгованості, станом на 30.04.2024 року, на думку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», розмір заборгованості відповідача склав 14882,50 грн, з них: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8882,50 грн - заборгованість за відсотками.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказані в Реєстрі боржників. Строк дії вказаного договору - до 28.11.2019 року /а.с.59-61/. 
Крім того, 28.11.2019 току ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії вказаного договору продовжено до 31.12.2020 року /а.с.62/. 
Крім того, 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою продовжено строк дії Договору факторингу до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, однак його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та номер як №28/1118-01 /а.с.63-65/.
Крім того, 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, якою продовжено строк дії Договору факторингу до 31.12.2022 року. Інші умови залишились без змін, відповідно до Договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року, також 31.12.2022 року - Додаткову угоду №31, якою строк дії Договору факторингу продовжено до 31.12.2023 року, а 31.12.2023 року - Додаткову угоду №32, якою строк дії Договору факторингу продовжено до 31.12.2024 року /а.с.66, 67, 68/.
За умовами вказаного договору факторингу, згідно з Реєстром прав вимоги №282 від 30.04.2024 року, право вимоги за кредитним договором №747061909, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем перейшло до ТОВ «ФК «Таліон плюс» /а.с.69-70, 71, 72/.
Крім того, 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №19/1224-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступає ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказані в Реєстрі боржників /а.с.74-77, 80, 81, 82/.
За умовами вказаного договору факторингу, згідно Реєстру прав вимоги №2 від 19.12.2024 року, право вимоги за кредитним договором №747061909, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» /а.с.78-79/. 
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Таліон Плюс», на думку ТОВ «Таліон Плюс» станом на 27.07.2024 року розмір заборгованості відповідача за кредитним договором склав 28047,50 грн, з них: 6000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22047,50 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. При цьому, відсотки нараховувались до 27.07.2024 року /а.с.73/.
15.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №747061909, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем /а.с.83-86, 87-88, 89, 90-92/. 
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025 року від ТОВ «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28047,50 грн /а.с.87-88/.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до п.9.2.2.1 кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором.
Згідно виписки з особового рахунку, складеної позивачем, станом на 26.12.2025 року заборгованість відповідачем не погашена та становить 28047,50 грн.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню.
Що стосується відсотків за користування кредитом, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно з п.8.1 Договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника договором не передбачено.
Процентна ставка за користування Кредитом є Базовою процентною ставкою, яка визначається на момент отримання кожного окремого Траншу за цим Договором, виходячи з максимального дозволеного розміру Денної процентної ставки та розраховується відповідно до частини четвертої статті 8 Закону (Закон України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016), з урахуванням пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону. Процентна ставка за Договором є фіксованою і не підлягає зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Разом з тим, Кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість Кредиту для Позичальника, що не є зміною істотних умов цього Договору. У разі якщо Позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання Позичальника по оплаті процентів за користування Кредитом визначаються шляхом множення Базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування Кредитом (від дати видачі першого Траншу до закінчення строку дії Договору чи його дострокового припинення). Фактичне значення загальних витрат за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче (п.8.2 Договору).
На момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 відсотків річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором в період з 23.04.2024 по 20.08.2024, Базова процентна ставка, яка використовується для нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором після 21.08.2024 року Базова процентна ставка, яка використовується для нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону (п.8.3 Договору).
Згідно з п.8.2 Договору, за умови повного дострокового погашення всієї суми Кредиту за всіма отриманими Траншами протягом 14 календарних днів після дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, Кредитодавець зобов`язаний зменшити зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом наступним чином:
- за період від дати видачі першого Траншу до 30.03.2024 р. (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за процентною ставкою 1,15 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 419,75 відсотків річних (далі - Дисконтна процентна ставка) (п.8.5.1 Договору);
- у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 30.03.2024 р. розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за ставкою 2,31 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 841,58 відсотків річних, (далі - Індивідуальна процента ставка). У разі здійснення Починальником двох та більше Пролонгацій, Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації (п.8.5.2 Договору).
Крім того, відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. 
При цьому, відповідно до п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: 
- протягом перших 120 днів - 2,5 %; 
- протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
Даний закон набрав чинності 24 грудня 2023 року. 
120-тим днем після набранні чинності п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» є 22 квітня 2024 року. Таким чином за період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 2,5% на день.
Починаючи з 23 квітня 2024 року протягом наступних 120 днів, тобто до 21 серпня 2024 року, максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 1,5% на день.
В подальшому, починаючи з 22 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.
З огляду на розрахунки заборгованості та вимоги позовної заяви /а.с.58, 73, 93/, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, які були нараховані у період з 29.02.2024 року по 27.07.2024 року. Після вказаної дати відсотки за користування кредитом не нараховувались.
При цьому, відповідач здійснив лише один платіж 02.04.2024 року в сумі 35 грн, яку було зараховано в якості погашення частини процентів. Таким чином, продовження дисконтного періоду не відбулось, що підтверджується також долученою до матеріалів справи Довідкою «щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» /а.с.45/, у зв`язку з чим нарахування відсотків здійснювалося за базовою процентною ставкою в розмірі 2,5% на день.
Таким чином, враховуючи, що кредиторами безпідставно не застосовані вимоги п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» та у період з 23.04.2024 року по 27.07.2024 року (в межах заявлених позовних вимог) не здійснювалось нарахування процентів з розрахунку 1,5% за кожен день користування кредитом, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок процентів за користування кредитом за період з 23.04.2024 року по 27.07.2024 року.
Так, у період з 23.04.2024 року по 27.07.2024 року (в межах заявлених позовних вимог), розмір відсотків за користування кредитом складає: 8640 грн (6000 грн *1,5% * 96 днів).
Станом на 22.04.2024 року розмір заборгованості відповідача складав 13647,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 7647,50 грн /а.с.58/.
Таким чином, за період з 29.02.2024 року (дата укладення договору) до 27.07.2024 року (в межах заявлених позовних вимог) розмір відсотків складає 16287,50 грн. (7647,50 грн + 8640 грн)
З урахуванням зазначеного, позов в частині стягнення заборгованості за відсотками підлягає частковому задоволенню в сумі 16287,50 грн.
Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 22287,50 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 16287,50 грн.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позов задоволено частково (на 79,46%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2115,54 грн (2662,40 грн *79,46%).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначають лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у пункті 154 рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має містити конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково.
У пункті 268 рішення від 23 січня 2014 року у справі «East / West Alliance Limited» проти України» за заявою № 19336/04 ЄСПЛ також нагадав, що згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило.
Судом встановлено, що 20.08.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», в особі керуючого бюро - адвоката Соломка О.В., укладено Договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01, за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором /а.с.94, 98/.
Згідно з п.3.3 вказаного договору, гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору (Додаток №1 до договору). 
Згідно з Додатковою Угодою №25771175945 до Договору про надання правничої допомоги, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №747061909 від 29.02.2024 року, за яким боржником є ОСОБА_1 /а.с.96/.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг, Адвокатським бюро на виконання Договору про надання правничої допомоги надано послуги на загальну суму 7000 грн, з них: 5000 грн - складання позовної заяви (2 години), 1000 грн - вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (2 години), 500 грн - підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок боржника (1 година), 500 грн - підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок боржника (1 година) /а.с.83/.
Вартість наданих послуг відповідає вартості послуг, визначених у Протоколі погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги /а.с.95/.
При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Така правова позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду (у справах №922/445/19; № 923/560/17; № 329/766/18; № /78/1522/18).
Вищевказані витрати на правову допомогу, суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, матеріалами справи доведено розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Так як позов задоволено частково (на 79,46%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 5562,20 грн (7000 грн х 79,46%).
Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача складає: 7677,74 грн, з них: судові витрати по сплаті судового збору - 2115,54 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу - 5562,20 грн.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (місцезнаходження: 02094, м.Київ, вул.Поправки Юрія, буд.6, код ЄДРПОУ 42986956, рахунок НОМЕР_6 в АТ «Універсал Банк», МФО 322001) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28047,50 грн задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за Договором кредитної лінії №747061909 від 29.02.2024 року в сумі 22287,50 грн (з них: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 16287,50 грн). 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати в сумі 7677,74 грн (з них: судові витрати по сплаті судового збору - 2115,54 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу - 5562,20 грн). 
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 13.07.2026 року.

Суддя	О. Л. Чеботаренко