Справа № 646/4742/26 
№ провадження 2/646/3675/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2026 року       м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - Демченко І.М. за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
У С Т А Н О В И В :
АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що monobank – це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Позивач вказує, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms. 
17.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 17.05.2019 та встановивши мобільний додаток monobank, отримав розрахункову карту НОМЕР_1 та відкрив розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 .
Пільговий період за карткою становить до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі). Пільгова відсоткова ставка - 0,00001% річних. Базова відсоткова ставка нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості - 3,1% на місяць (37,2 %). Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) - 6,2% на місяць (74,4 %).
Позивач вказує, що AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами договору та в межах встановленого кредитного ліміту. 
В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав. 
У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 4.16 п. 4 Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 11.11.2022 направив Відповідачеві повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.
Проте Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.4.18, 4.19 кредит став у формі «на вимогу».
На залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, а саме: Санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн.; від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100 грн.; від 91 до 120* (210) днів - штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних від 121 (211) дня до повного погашення (строк, після спливу якого формується Фінальний рахунок, що визначається Банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів) - штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за договором становить 23585.29 грн., який складається із заборгованості за кредитом, яку просить стягнути позивач, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 26621, 40 грн. 
Ухвалою суду від 27.04.2026 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. 
11.05.2026 до суду надійшов відзив, у якому ОСОБА_1 у задоволенні позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» просив відмовити, а також :
- визнати суму 23 585,29 грн недоведеною та такою що не підлягає стягненню — відсоткова ставка не погоджена, тарифів 2019 не існує, розрахунок здійснено за документом, якого відповідач не підписував (ст. 81 ЦПК, ст. 1054, 1056-1 ЦКУ)
- не розцінювати як докази Умови та Тарифи прийняті після 17.05.2019, а також Паспорт споживчого кредиту «Чорна картка monobank» — документ що не існував на дату підписання договору;
- зарахувати всі списані відсотки та автоматичні кредити за п. 4.23 в рахунок тіла;
- визнати реальним розміром заборгованості суму станом на 23.06.2020 — день до першого неузгодженого нарахування 1,31 грн — зменшену на підтверджений платіж 2 703 грн (Додаток № 10);
- платіж 2 703 грн зарахувати виключно в рахунок тіла кредиту, а не в рахунок зобов`язань за недійсним договором реструктуризації;
- визнати договір реструктуризації від 05.03.2025 недійсним (ст. 225, 229-231 ЦКУ);
- судові витрати покласти на позивача (ст. 141 ЦПК) — за аналогією зі справою № 487/5616/25; звернути увагу суду що позов містить твердження (відповідач «не виходив на контакт», «ухилявся», «не погашав»), які прямо спростовуються документами самого позивача — що ставить під сумнів достовірність позову в цілому.
У відповіді на відзив АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зазначив, що у Розділі ІІІ Умов та правил, які діяли у період з 26.04.2019 по 05.06.2019, міститься Паспорт споживчого кредиту, яким було передбачено умови кредитування, відсоткова ставка, кредитний ліміт, строк дії кредитної лінії, нарахування та погашення заборгованості, порядок повернення кредиту, що відповідає нормам діючого законодавства (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Паспорт споживчого кредиту, є невід`ємною частиною Договору (Тариф), є динамічним та може змінюватися і доповнюватися, про що клієнт повідомляється відповідно до Договору.
У позовній заяві Позивачем було зазначено, що 17.05.2019 між АТ «Універсал Банк» та Відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого Відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних).
Крім того, у п. 3 Анкети-заяви Відповідач зазначив, що він просить встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць.
У зв`язку з зазначеним, посилання відповідача на неправомірне застосування відсоткової ставки та, загалом, її відсутність в Анкеті-заяві, односторонню зміну кредитного ліміту, відсутність Тарифів на офіційному сайті Банку бє помилковим та спростовується наданими до позову доказами.
Усі зміни доводились до відома клієнта шляхом надсилання повідомлення у Мобільний додаток. Тому, посилання відповідача на підміну понять між Паспорт споживчого кредиту і Паспорт споживчого кредиту «Чорна картка monobank» є нічим іншим окрім наміру ввести суд в оману та спробою уникнути від виконання взятого на себе кредитного зобов`язання.
При цьому, звертає увагу на те, що як зазначає відповідач назва Паспорт споживчого кредиту «Чорна картка monobank» з`явився у 2020 році, вже після підписання ним Анкети-заяви від 17.05.2019, однак, ним не надано доказів на підтвердження звернення до банку з вимогою роз`яснення зміни назви кредитного продукту/заперечень щодо такої зміни або розірвання договору шляхом повного погашення кредитної заборгованості у разі непогодження з такими змінами. Зазначене приводить до висновку про те, що на момент використання кредитних коштів у відповідача не виникало сумнівів щодо умов споживчого кредиту, а на момент виконання кредитного зобов`язання у нього виникли сумніви щодо правомірності нарахування заборгованості, що має наслідком уникнення відповідальності.
До того ж, правомірність нарахування кредитної заборгованості міститься у розрахунку, який надано до позовної заяви. Зі свого боку, відповідач лише зазначає про його неправильність, однак ним не надано свого розрахунку, який би спростовував неправомірність нарахування утвореної заборгованості.
Як вбачається з Розрахунку заборгованості за договором № б/н вiд 17.05.2019, станом на 2021 рік у відповідача утворилась заборгованість за тілом кредиту, яку він почав нестабільно погашати лише з 09.09.2021 – внесено 500,00 грн, 28.09.2021 – 4 500,00 грн, 10.10.2021 – 1 500,00 грн, 22.10.2021 – 600,00 грн, 25.10.2021 – 2 350,00 грн. Наступний платіж відбувся 09.12.2021 на суму 240,00 грн, 12.12.2021 – 300,00 грн, 27.12.2021 – 30,00 грн, останній платіж – 05.03.2025 – 2 703,17 грн
При цьому, з 30.11.2021 нараховані відсотки, мали стабільне погашення, що спростовує твердження відповідача про збільшення розміру тіла кредиту за рахунок розміру відсотків.
Згідно Довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, з 17.05.2019 відповідачем було встановлено кредитний ліміт у розмірі 6 000,00 грн, який в подальшому зменшувався – 30.07.2019 – 0; потім збільшувався – 24.06.2020 – 1 000,00 грн; 15.08.2020 – 2 000,00 грн; 02.10.2020 – 3 000,00 грн; 07.02.2021 – 6 000,00 грн; 15.11.2021 – 20 000,00 грн.
Розмір боргу станом на 02.04.2026 (кінцевий період в розрахунку заборгованості) складається з суми витрат з період 85 806,99 грн та суми зарахувань за період 62 221,70 грн, різниця між чим становить ціну позову – 23 585,29 грн, яка складається з суми використаного кредитного ліміту 20 000,00 грн та від`ємного балансу рахунка -3 585,29 грн.
Доводи відповідача про наявність діалогу з Банком у серпні 2022 року та у березні 2025 року та наявність форс-мажорних обставин, які стали підставою утворення заборгованості вважає недоведеними. ОСОБА_1 не було доведено заявлені форс-мажорні обставини, зокрема його перебування на тимчасово окупованій території і неможливість сплатити утворену заборгованість.
Твердження відповідача про те, що у період підписання договору реструктуризації від 05.03.2025 він перебував під наглядом психіатра і проходив психіатричну терапію, наслідком чого зазначений договір – недійсний, є безпідставним та недоведеним.
Із наданого доказу на підтвердження проходження психіатричної терапії вбачається, що таке проходження відбувалось у період з 29.01.2026 по 26.04.2026 один раз на місяць, що саме відбувалось на сесіях, хто проводив сесії, підстави відвідування та їх наслідки відповідачем не зазначено, як і не надано доказів проходження такої терапії у 2025 році.
Посилання відповідача на судову практику зокрема на постанову МАС від 25.11.2025, справа № 487/5616/25 є необґрунтованим з огляду на те, що це різні позови та різна доказова база.
18.05.2026 у запереченнях на відповідь на відзив відповідач підтримав обставини викладені у відзиві та заперечував проти доводів позивача, наданих у відповіді на відзив, оскільки вони суперечать як документам, які додані до матеріалів справи, так і позиціям, викладеній особисто позивачем.
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Встановлено, що 17.05.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , шляхом заповнення анкети-заяви від 17.05.2019 приєднався до договору про надання банківських послуг АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за проектом monobank, підтвердивши при цьому, що ця анкета разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Крім того, підтвердив, що він ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.
Згідно з умовами договору відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні, завантаживши та надавши у розпорядження банку свої документи – фото паспорта та довідки РНОКПП. 
Згідно з умовами анкети-заяви ОСОБА_1 просив відкрити йому поточний рахунок НОМЕР_2 у гривні та встановити кредитний лімітна суму, вказану у додатку.
Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомив та отримав примірники у мобільному додатку monobank.(п. 2 п. 3) Погодився, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.
Про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. (п.3).
Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладання має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 17.05.2019 (а.с.11-12) вбачається, що станом на 02.04.2026 за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за наданим кредитом у розмірі 23 585, 29 грн., що складається з тіла кредиту.
Згідно Виписки руху коштів по картці НОМЕР_2 станом на 02.04.2026 в період з 17.05.2019 по 02.04.2026, вбачається, що відповідач користувався наданими кредитними коштами, однак не міститься інформація про розмір встановленого кредитного ліміту.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку, Акціонерне товариство «Універсал банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII).
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України у Рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).
Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Із наданих позивачем доказів тільки анкета-заява від 17.05.2019 містить підпис відповідача. В анкеті зазначено номер відкритого карткового рахунку, згідно виписки по якому відповідач використовував кредитні кошти.
Водночас, анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату процентів ані за користування кредитними коштами, ані за прострочення повернення кредиту; строк кредитування та строки здійснення періодичних платежів в анкеті-заяві не встановлені.
Як вбачається з наданих банком доказів, анкета-заява містить лише підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору. В ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов.
Витягом з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank», а також паспортом споживчого кредиту чорної картки «Monobank», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені тарифи користування кредитною карткою «Monobank», в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, та інші умови.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та комісії саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.
Наданий позивачем примірник умов належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення.
Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Матеріали справи свідчать про те, що відповідач неодноразово вносив кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості. Однак сплачені ним кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала.
Посилання позивача на те, анкета-заява містить узгоджену процентну ставку , а саме: у разі встановлення кредитного ліміту та виходу з пільгового періоду, що складає 62 дні на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,2% на місяць з першого дня користування кредитом, не підтверджена належними доказами, оскільки додана до позовної заяви анкета-заява таких умов не містить.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження № 61-20093св19) зазначено, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Якщо анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по їх сплаті, а суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованості, підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20, провадження № 61-2498св22.
Оскільки в анкеті-заяві від 17.05.2019 процентна ставка та строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то списання Банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом є неправомірним. 
З матеріалів справи вбачається, що банк неправомірно та безпідставно списав відсотки за користування кредитом у розмірі 7 648, 05 грн. (а.с.184-190), у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що ці кошти потрібно зарахувати на погашення тіла кредиту.
Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав Банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).
Таким чином, позовну вимоги підлягають частковому задоволенню, що становитиме різниці між сумою витрат за весь період користування кредитними коштами та сумою зарахувань за цей період та виключенням із цією різниці суми зарахованої на погашення відсотків, тобто 85 806, 99- 62 221, 70 - 7 648, 05 = 15 937, 24 грн. 
Оскільки суд не приймає до уваги Умови та правила надання банківських послуг з підстав викладених вище, тому не надає оцінку аргументам сторін в частині їх неузгодженості, мінливості та суперечностей.
Суд погоджується із доводами відповідача в частині віднесення с. Пристін Куп`янського району Харківської області до територій, які знаходилися у тимчасовій окупації та на якій ведуться/велися активні бойові дії, адже відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 (в редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 26 травня 2026 р. № 987) с. Пристін Куп`янської міської територіальної громади Харківської області UA63080090080087687 з 24.02.2022 по 09.09.2022 віднесено до територій тимчасово окупованих рф, з 10.09.2022 по 17.09.2022 – територія активних бойовий дій, з 18.09.2022 по 20.12.2024 – територія можлдивиї бойових дій та з 21.12.2024 по теперішній час – територія активних бойових дій, однак ці обставини звільняють відповідача від повернення банку фактично отриманих коштів.
Вимоги відповідача визнати договір реструктуризації від 05.03.2025 недійними не є предметом цього позову, в порядку цивільного процесуального законодавства ОСОБА_1 до суду з зустрічним позовом не звертався. Крім того, такий договір в матеріалах справи відсутній.
Надані відповідачем скріншоти екрану мобільного телефону щодо залишку заборгованості та списання відсотків не містять інформації щодо рахунку, банку чи додатку, за якими можливо його ідентифікація. Навпаки міститься відображення посилання на Paysend (міжнародну платіжну система для грошових переказів із картки на картку), яка знаходиться поза межами предмету спору.
Суд, не застосовує висновки Миколаївського апеляційного суду у постанові № 487/5616/25 від 25.11.2025, оскільки у відповідності до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує виключно висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Надані медичні документи, складені іноземною мовою, є неналежними та недопустимими доказами, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судоустрій та статус судів" судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.
Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.
Статтею 100 ЦПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Суд приймає електронні докази іноземною мовою, але вони обов`язково потребують процесуального засвідчення. Документи, викладені недержавною мовою подаються з офіційним перекладом українською мовою, а сам доказ має бути належним чином легалізований.
Враховуючи, що наданий електронний доказ не містить офіційного перекладу на українську мову, суд позбавлений можливості надати йому оцінку.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 15 937, 24 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 1 799, 06 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, 1050, 1054 ЦК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК», юридична адреса : місто Київ, вулиця Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 21133352, заборгованість у розмірі 15 937, 24 грн (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень 24 копійки), а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 799, 06 грн. (одна тисяча сімсот дев`яносто дев`ять гривень 06 копійок).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його повного тексту. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 17.07.2026.

 
Головуючий       І.М.Демченко