ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/13290/26	Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П. 	
Провадження № 33/817/416/26 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ст. 124, 122-4 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю адвоката Вароди П.Б., потерпілого ОСОБА_1 , розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Вароди П.Б. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської від 18.06.2026 року, 
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.06.2026 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з даною постановою суду, 12.06.2026 року о 12:44 год. в м.Тернополі по вул. Руській, 48, водійка ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mersedes-benz GLC300, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України, не була достатньо уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустила наїзд на припаркований автомобіль Tesla Model Y, державний номерний знак НОМЕР_2 , який припаркував ОСОБА_1 ..
Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Окрім того, 12.06.2026 року о 12:44 год. в м. Тернополі по Руській, 48, водійка ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mersedes-benz GLC300, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог, п. 2.10 (а) ПДР України, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишила.

В апеляційній скарзі адвокат Варода П.Б. в інтересах ОСОБА_2 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2026 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП змінити в частині накладеного адміністративного стягнення та вважати ОСОБА_2 підданою адміністративному стягненню за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок. В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2026 року просить залишити без змін.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції при визначенні виду адміністративного стягнення не в повній мірі враховано дані про особу ОСОБА_2 , її сімейний стан, майновий стан, наявність обставин, які підлягають врахуванню, як пом`якшуючі, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.
Вказує, що застосовуючи до ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя місцевого суду хоча і врахував характер вчинених нею правопорушень, проте не надав належної оцінки даним про її особу, сімейному стану, майновому стану, характеру фактичних наслідків дорожньо-транспортної пригоди, відсутності шкоди життю чи здоров`ю осіб, відсутності обставин, що обтяжують її адміністративну відповідальність, та можливості досягнення мети адміністративного стягнення шляхом застосування штрафу.
Звертає увагу, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, зареєстрована як фізична особа-підприємець, одружена та є матір`ю двох малолітніх дітей.
Апелянт посилається на те, що наведені обставини мають істотне значення для правильного вирішення питання про вид адміністративного стягнення, оскільки позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами строком на один рік фактично ускладнить виконання нею щоденних батьківських обов`язків, забезпечень - побутових потреб двох дітей, їх перевезення та організацію належного догляду.
Зазначає, що ОСОБА_2 , як фізична особа-підприємець використовує автомобіль для здійснення підприємницької діяльності, тому право керування транспортними засобами має для неї не лише побутове, але й безпосереднє економічне значення, оскільки пов`язане з можливістю здійснювати підприємницьку діяльність, отримувати дохід та забезпечувати двох малолітніх дітей.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Вароду П.Б., який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_1 , який просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами, в апеляції не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суд в повній мірі не врахував вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, її майновий, сімейний стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Як встановлено в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 визнала свою вину, її протиправні дії не спричинили істотної шкоди громадським чи державним інтересам, потерпілий ОСОБА_1 претензій матеріального характеру до ОСОБА_2 немає.
Враховуючи, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, є фізичною особою-підприємцем, використовує автомобіль для здійснення підприємницької діяльності, беручи до уваги відсутність обтяжуючих відповідальність обставини, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП вважаю за можливе змінити ОСОБА_2 захід стягнення в межах, передбачених санкціями ст.124, ст.122-4 КУпАП і застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської від 18.06.2026 року відносно ОСОБА_2 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Вважати ОСОБА_2 винуватою за ст.124, 122-4 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя