Справа №498/624/26
Провадження по справі №2/498/633/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2026 року с-ще Велика Михайлівка
Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Чернецької Н.С.
за участю секретаря судових засідань – Гонтаренко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Велика Михайлівка цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу,
ВСТАНОВИВ: 
21 квітня 2026 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу. Позивач свої вимоги мотивує тим, що між Акціонерним товариством «Одесагаз» та ОСОБА_1 було укладено договір розподілу природного газу на підставі підписаної Заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу від 26.11.2021 року та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до цього договору АТ «Одесагаз» надало послуги з розподілу природного газу до домоволодіння відповідача за вище вказаною адресою, а ОСОБА_1 прийняв послуги, користуючись природним газом (тобто прийняла оферту). Проте, у порушення своїх зобов`язань, визначених цим Договором Відповідач не здійснював оплату за послуги з розподілу природного газу у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед Позивачем за період з 01.03.2023 по 31.03.2026 р. у сумі 5190,45 грн. Зазначив, що Відповідач остаточно не відмовлявся від послуг розподілу природного газу, не звертався до Позивача із заявою про розірвання Договору чи припинення розподілу природного газу, у зв`язку з чим, наявні всі правові підстави для здійснення нарахувань відповідачу за розподіл природного газу. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на користь позивача суму основного боргу в розмірі 5190,45 грн., та судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору та витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу у її відсутність. Також зазначив, що у разі відсутності відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надав.
Оскільки відповідач належним чином повідомлялася про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності.
Акціонерне товариство «Одесагаз» здійснює постачання відповідачу природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , ЕІС код споживача 56хм25к741724677.
Згідно з даними фінансового стану по особовому рахунку № НОМЕР_1 споживача ОСОБА_1 вбачається, що за період з березня 2023 р. по березень 2026 р., було надано послуг із розподілу природного газу на загальну суму 5190,45 грн., вартість якого залишилася не оплаченою споживачем.
Судом встановлено, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій постачання природного газу …» на території України.
Відповідно до ч.1 ст. 37 ЗУ «Про ринок природного газу оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи зобов`язаний вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи. При розподілі природного газу у споживача та газорозподільного підприємства виникає ряд взаємних прав та обов`язків, зокрема, щодо якості та тиску газу, обліку природного газу та проведення контрольного зняття показів лічильника газу, доступу до газового обладнання та/або комерційного вузла обліку газу споживача, обмеження (припинення) розподілу природного газу тощо. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 ЗУ «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Отже, сторонами договору розподілу природного газу є замовник та оператор газорозподільної системи ЗУ «Про ринок природного газу» не містить обмеження, за яким споживач природного газу за договором постачання не може бути також замовником за договором розподілу природного газу. Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання та споживання природного газу побутовими споживачами України забезпечується двома послугами: постачанням природного газу і його розподілом, на отримання яких у побутового споживача повинні бути укладені два окремі договори - на постачання природного газу (укладається побутовим споживачем з постачальником, який має відповідну ліцензію) та на розподіл природного газу (укладається побутовим споживачем як Замовником послуги розподілу з відповідним Оператором ГРМ, що має відповідну ліцензію на провадження діяльності в межах території, де розташований відповідний об`єкт споживача).
За змістом ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст.625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» АТ «Одесагаз» шляхом акцептування договору із позивачем.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
У поданій позовній заяві позивачем зазначено, що Акціонерне товариство «Одесагаз» надавало послуги із розподілу природного газу, а відповідач отримував їх.
Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за надані послуги, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право Акціонерного товариства «Одесагаз» на одержання плати за надані послуги у встановлений договором строк.
Відповідно до ст.12 ч.3,4 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження.
Суд враховуючи, що відповідач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вважає що з нього підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу.
Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат представник позивача надала Договір про надання правничої допомоги від 22 грудня 2025 року, додаток №1 до договору від 22 грудня 2025 року, копія квитанції про сплату винагороди за договором №40, детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснений ним витрат необхідних для надання правничої допомоги.
Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх обґрунтованості та пропорційності, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18, за якою при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Підсумовуючи викладене, суд звертає увагу позивача на те, що понесені ним судові витрати повинні бути не лише фактично сплаченими та неминучими, а і обґрунтованими, тобто не завищеними та співмірними з критерієм складності справи.
Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, яка вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Враховуючи, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, нескладність справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та кількість підготовлених і поданих представником позивача до суду заяв по суті (лише позовна заява), їх складність та об`ємність, витрачений час, а також ту обставину, що адвокатом подано до суду кілька аналогічних позовних заяв, які практично є ідентичними за змістом, обґрунтуванням та викладеними обставинами, та становлять надмірний тягар для відповідача, суд вважає, що сума витрат у розмірі 5 000,00 грн. є завищеною.
Відтак, на засадах співмірності та справедливості суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у сумі 3 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 622,40 грн.
Керуючись ст.3, 12, 81, 141, 265, 280-289 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь АТ «ОДЕСАГАЗ» код ЄДРПОУ 03351208 заборгованість за договором розподілу природного газу в розмірі 5 190,45 грн
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 2 622,40 грн. на користь АТ «ОДЕСАГАЗ» код ЄДРПОУ 03351208.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. на користь АТ «ОДЕСАГАЗ» код ЄДРПОУ 03351208.
В іншій частині позову – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Н.С. Чернецька