Справа № 650/6365/25
Провадження № 2/650/3702/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 року	селище Велика Олександрівка	

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі головуючого – судді Сікори О.О., за участю секретаря судового засідання Завістовської Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі,
В С Т А Н О В И В :
06 жовтня 2025 року представник позивача – адвокат Бєліков А.А. звернувся до суду з позовом, у якому просить: розірвати договір оренди землі № 652060004000807 від 10.11.2011, укладений між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та спадкодавцем позивача – ОСОБА_2 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 32258587 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:021:0002.
Щодо судових витрат представник позивача просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача, витрати понесені на сплату судового збору та правничу допомогу.
В обґрунтування позову зазначено, що 10 листопада 2011 року між спадкодавцем позивача ОСОБА_2 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди землі № 652060004000807, відповідно до якого в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано земельну ділянку площею 9,6735 га, розташовану на території Максимогорківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка на даний час входить до Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, кадастровий номер 6520683600:02:021:0002.
02 лютого 2015 року сторону орендаря за договором змінено з ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» на ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС», 28 грудня 2017 року – з ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» на ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». 17 квітня 2025 року право оренди відчужено на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди, у зв`язку з чим до нового орендаря перейшли права та обов`язки за договором.
Відповідно до додаткової угоди від 30 листопада 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 292 542,16 грн, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 9,45 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди та підлягає сплаті до 31 грудня кожного року. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2032 року.
За розрахунком сторони позивача річний розмір орендної плати становить 27 645,23 грн. Позивач вказує, що орендна плата за 2022, 2023 та 2024 роки не нараховувалася та не виплачувалася, а тому загальна сума невиплаченої орендної плати за три роки становить 82 935,69 грн. Самостійної вимоги про стягнення цієї заборгованості у межах справи не заявлено; факт невнесення орендної плати позивач наводить як підставу для розірвання договору.
На підтвердження невиконання обов`язку зі сплати орендної плати сторона позивача посилається на інформацію органів ДПС щодо отриманих позивачем доходів у 2020–2025 роках, за змістом якої, як стверджує позивач, відсутні відомості про нарахування та виплату орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки. Представником позивача також направлялися адвокатські запити до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» з вимогою надати інформацію і документи щодо нарахування та виплати орендної плати за вказаний період, однак документів, які б підтверджували проведення відповідних розрахунків, отримано не було.
Представник позивача вважає, що невнесення орендної плати упродовж декількох років є систематичним порушенням істотної умови договору та відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, статті 32 Закону України «Про оренду землі» та положень ЦК України є підставою для дострокового розірвання договору оренди землі.
У позові також наведено доводи щодо застосування частини шостої статті 762 ЦК України. Представник позивача зазначає, що звільнення орендаря від орендної плати можливе лише за умови доведення об`єктивної та безпосередньої неможливості використання конкретного об`єкта оренди з незалежних від орендаря причин. Самі по собі військова агресія рф, воєнний стан, тимчасова окупація території у 2022 році, загальна мінна небезпека або віднесення значних територій до потенційно забруднених вибухонебезпечними предметами, на думку сторони позивача, не підтверджують повної неможливості використання саме спірної земельної ділянки протягом 2023 та 2024 років.
Позивач посилається на постанову Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі № 916/5400/23 та на правові висновки щодо необхідності встановлення саме факту повної неможливості використання орендованого майна для застосування частини шостої статті 762 ЦК України. Крім того, зазначає, що загальний лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору та не є самостійним доказом неможливості виконання саме цього зобов`язання.
Сторона позивача зазначає, що орендар не направляв орендодавцю повідомлень про неможливість використання спірної земельної ділянки, не повідомляв про виникнення обставин, які, на його думку, звільняли від орендної плати, не ініціював зміну умов договору та не надавав орендодавцю документів компетентних органів про фактичну непридатність конкретної земельної ділянки.
Представник позивача послався на лист Новорайської сільської військової адміністрації від 23 вересня 2025 року № 01-12/2934/25, вказуючи, що окремих розпоряджень щодо визнання земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:021:0002 непридатною для використання не приймалося. Також зазначив, що розпорядження військових адміністрацій про надання податкових пільг приймалися у сфері оподаткування та не звільняють орендаря приватної земельної ділянки від виконання договірного обов`язку зі сплати орендної плати власнику.
На підтвердження можливості здійснення господарської діяльності після деокупації представник позивача посилається на відповіді ТОВ «АГРО-ЛАЙФ 2023» та ТОВ «Додола 2021», за змістом яких окремі суб`єкти господарювання на території Бериславського району після деокупації проводили обстеження земель, здійснювали сільськогосподарську діяльність та виплачували орендну плату власникам земельних ділянок.
До позовної заяви також долучені нотаріально посвідчені письмові заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких викладено відомості про здійснення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» сільськогосподарських робіт на території Бериславського району у 2023 та 2024 роках із залученням техніки та працівників підприємства й інших суб`єктів господарювання.
13 березня 2026 року представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» подав додаткові пояснення, у яких проти задоволення позову заперечив та просив відмовити у розірванні договору оренди землі.
Відповідач факту невиплати орендної плати за 2022–2024 роки не заперечує, однак вважає, що така несплата не є порушенням договору, оскільки земельна ділянка не могла використовуватися орендарем через обставини, за які він не відповідає. На думку відповідача, у 2022 році неможливість користування була зумовлена тимчасовою окупацією території, а після деокупації – потенційним забрудненням земель вибухонебезпечними предметами та постійною небезпекою для життя і здоров`я працівників.
На підтвердження своєї позиції ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» посилається на статті 526, 614, 617, 629, 651, частину шосту статті 762 ЦК України, положення Закону України «Про оренду землі», рішення Херсонської обласної ради від 23 грудня 2022 року № 491 та розпорядження щодо включення товариства до переліку суб`єктів господарювання, які постраждали від обставин непереборної сили.
Відповідач також посилається на розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації від 31 жовтня 2023 року № 163 та наступні розпорядження 2024 року, якими товариству надавалися податкові пільги у зв`язку з потенційною загрозою забруднення земель вибухонебезпечними предметами. На думку відповідача, ці документи підтверджують офіційне визнання неможливості безпечного використання земель, що перебували у користуванні товариства.
Крім того, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» посилається на дані інтерактивної карти ДСНС «Розмінування України», відповідно до яких територія Новорайської сільської територіальної громади належить до територій, де виявлені або ймовірно можуть знаходитися вибухонебезпечні предмети, а також на лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області від 11 березня 2026 року № 66 03-1837/66 16/3, за змістом якого піротехнічні розрахунки ДСНС до робіт з гуманітарного розмінування зазначених у запиті ділянок не залучалися, а через щільність мінування та щоденні обстріли не може бути гарантована безпека здійснення професійної діяльності на території громади.
Представник відповідача також посилається на постанову Херсонського апеляційного суду у справі № 650/3776/24 та постанову Верховного Суду від 21 січня 2026 року у цій же справі, вважаючи, що суди у подібних правовідносинах визнали достатніми докази, пов`язані з обставинами непереборної сили, потенційною забрудненістю земель та неможливістю здійснення господарської діяльності. Відповідач вважає, що відповідні обставини мають враховуватися і при вирішенні цієї справи.
Окремо ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зазначило, що після 17 квітня 2025 року право оренди відчужено ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», у зв`язку з чим вважає, що саме новий орендар є боржником за договором та несе відповідальність за його подальше виконання. На цій підставі представник товариства заперечив належність ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» як відповідача у справі.
Щодо нотаріально посвідчених письмових заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідач зазначив, що ЦПК України не передбачає подання таких заяв як заміни показань свідків, поставив під сумнів достовірність викладених у них відомостей та просив, у разі врахування цих осіб як свідків, викликати їх на судове засідання для допиту.
Також відповідач заперечив проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на відсутність поданого з першою заявою по суті спору детального розрахунку таких витрат та належних доказів фактичного розміру гонорару, обсягу наданих послуг і здійснення відповідної оплати.
30 червня 2026 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» подало клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. До клопотання долучено лист Херсонської обласної військової адміністрації № 01-01-66-7330/0/26/46 та акт (зведений) № 5501 виконаних робіт з розмінування місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів за період з 16 по 24 вересня 2024 року.
У клопотанні відповідач зазначив, що відповідно до листа Херсонської обласної військової адміністрації земельна ділянка з кадастровим номером 6520683600:02:021:0002 входить до території, щодо якої складено акт № 5501. На думку відповідача, сам факт проведення робіт з розмінування та перевірки території у вересні 2024 року свідчить про неможливість безпечного використання земельної ділянки до завершення відповідних робіт.
Представник відповідача зазначив, що до завершення перевірки 24 вересня 2024 року жодна особа не могла достовірно знати про відсутність на ділянці вибухонебезпечних предметів, у зв`язку з чим вважає, що до цієї дати мала діяти презумпція небезпечності території. На підтвердження такого підходу відповідач послався на постанови апеляційних судів у справах, у яких спірні земельні ділянки входили до територій, де під час проведення робіт з очищення фактично виявлялися та знищувалися вибухонебезпечні предмети.
Позивач ОСОБА_1 та її представник Бєліков А.А. на судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представники ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Позиція ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» викладена у поданих письмових додаткових поясненнях та клопотанні про долучення доказів. Окремої письмової позиції ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» по суті позовних вимог до суду не подано.
Вирішуючи питання про можливість проведення судового засідання без участі представника ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» суд також виходив з положень частини шостої статті 14 ЦПК України відповідно до якої юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.
Відповідач ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не виконав такий обов`язок та не зареєстрував свій кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, з огляду на що суд зазначає, що права відповідача, який не зареєстрував електронний кабінет, не порушуються у разі ненаправлення йому позивачем паперових копій процесуальних документів при поданні позову з використанням підсистеми «Електронний суд». Відповідач несе певні негативні наслідки невиконання обов`язку з реєстрації електронного кабінету. Ці наслідки прямо передбачені ЦПК України, вони є збалансованими та пропорційними, тобто не порушують основоположні принципи цивільного процесу, такі як верховенство права, рівність учасників судового процесу перед законом та судом, диспозитивність, гласність та відкритість судового процесу, змагальність сторін, пропорційність, зокрема, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами тощо. Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2024 у справі №752/11445/22, від 01.02.2024 у справі №520/11344/23, від 28.03.2023 у справі №260/1322/21 (з урахуванням відмінностей у змісті процесуальних кодексів).
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з частиною першою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених законом.
Ураховуючи заяву сторони позивача про розгляд справи за її відсутності, належне повідомлення відповідачів, наявність у матеріалах справи письмової позиції ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та відсутність передбачених статтею 223 ЦПК України підстав для обов`язкового відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів.
Оскільки на судове засідання не з`явилися всі учасники справи та розгляд здійснюється за їх відсутності, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази, заяви по суті справи та надані учасниками письмові пояснення, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Суд встановив, що предметом спору є договір оренди землі № 652060004000807 від 10 листопада 2011 року щодо земельної ділянки площею 9,6735 га з кадастровим номером 6520683600:02:021:0002, розташованої на території колишньої Максимогорківської, а нині Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Первісним орендодавцем за договором була ОСОБА_2 – спадкодавець позивача, а первісним орендарем – ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт». Право позивача як правонаступника орендодавця та її інтерес у припиненні спірних орендних правовідносин відповідачами не спростовані.
02 лютого 2015 року сторону орендаря змінено на ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС», 28 грудня 2017 року – на ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». Відтак у 2022, 2023 та 2024 роках саме ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» було орендарем спірної земельної ділянки та несло перед орендодавцем обов`язки, передбачені договором оренди землі.
17 квітня 2025 року право оренди спірної земельної ділянки було передано ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди. Зміна особи, за якою зареєстроване право оренди, не усуває необхідності оцінки належності виконання договору за період, коли орендарем було ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», та не перешкоджає вирішенню питання про розірвання самого договору, права й обов`язки за яким перейшли до нового орендаря.
Відповідно до додаткової угоди від 30 листопада 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 292 542,16 грн, орендна плата встановлена у грошовій формі у розмірі 9,45 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди та має бути внесена орендарем до 31 грудня кожного року. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2032 року.
Річний розмір орендної плати, виходячи з наведених умов, становить 27 645,23 грн. Доказів внесення орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки матеріали справи не містять. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» факт невиплати орендної плати у зазначені роки не заперечує, однак посилається на відсутність самого обов`язку вносити плату внаслідок неможливості використання земельної ділянки.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю є платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Відповідно до статті 24 цього Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Обов`язок землекористувача своєчасно сплачувати орендну плату також передбачений статтею 96 ЗК України.
За частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Систематичність у таких правовідносинах передбачає два та більше випадки невиконання обов`язку зі сплати орендної плати. У разі повної систематичної несплати орендної плати ця спеціальна підстава є самостійною підставою для розірвання договору оренди землі.
Разом із тим для визначення наявності порушення у кожному окремому році суд має встановити, чи існував у орендаря обов`язок зі сплати орендної плати, оскільки частиною шостою статті 762 ЦК України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
За змістом частини шостої статті 762 ЦК України визначальним є встановлення об`єктивної та безпосередньої неможливості використання конкретного об`єкта оренди протягом відповідного періоду. Наявність загального форс-мажорного чинника, воєнного стану, бойових дій або підвищеного рівня небезпеки сама по собі не є достатньою; сторона, яка посилається на звільнення від плати, повинна довести фактичні обставини, що перешкоджали користуванню саме конкретним об`єктом оренди.
Щодо 2022 року суд враховує, що Новорайська сільська територіальна громада, у межах якої розташована спірна земельна ділянка, упродовж значної частини 2022 року перебувала у тимчасовій окупації. За таких умов орендар був об`єктивно позбавлений можливості вільного доступу до земельної ділянки та безпечного здійснення на ній звичайної сільськогосподарської діяльності.
Суд також враховує сезонний характер сільськогосподарського виробництва. Неможливість проведення посівної кампанії та інших основних агротехнічних робіт у період окупації впливає на весь виробничий цикл відповідного року та можливість отримання доходу від використання земельної ділянки. За цих конкретних обставин несплата орендної плати за 2022 рік не може бути врахована судом як винне порушення, що формує систематичність несплати орендної плати.
Отже, 2022 рік суд виключає з періоду, який може утворювати систематичність порушення. Водночас предметом доводів позивача є також повна несплата орендної плати за 2023 та 2024 роки, кожен із яких є окремим строком виконання щорічного зобов`язання, а тому суд перевіряє наявність підстав для звільнення від плати окремо щодо цих років.
Рішення Херсонської обласної ради від 23 грудня 2022 року № 491 та розпорядження про включення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» до переліку суб`єктів, які постраждали внаслідок обставин непереборної сили, підтверджують загальний негативний вплив збройної агресії та окупації на господарську діяльність товариства. Водночас вони не встановлюють фактичного стану земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:021:0002 у 2023 та 2024 роках та не містять висновку про її повну непридатність до використання протягом усього цього періоду.
Загальний лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 також підтверджує наявність надзвичайних обставин, пов`язаних із військовою агресією рф, однак не містить ідентифікації спірного договору та не доводить причинного зв`язку між цими обставинами і неможливістю користування саме спірною земельною ділянкою упродовж 2023 та 2024 років.
Розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації щодо надання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» пільг із місцевих податків і зборів приймалися у сфері публічно-правових відносин та враховували потенційну загрозу забруднення значного масиву земель вибухонебезпечними предметами. Такі акти мають доказове значення для оцінки загального рівня ризику на території громади, однак самі по собі не припиняють приватноправового обов`язку зі сплати орендної плати власнику приватної земельної ділянки і не є індивідуальним актом технічного обстеження спірної ділянки.
Так само дані інтерактивної карти ДСНС відображають території, на яких виявлені або ймовірно можуть знаходитися вибухонебезпечні предмети, але не встановлюють фактичної наявності таких предметів у межах кожної окремої кадастрової ділянки. Тому ці відомості не можуть самостійно підтверджувати повну неможливість використання земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:021:0002 протягом 2023–2024 років.
Лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області від 11 березня 2026 року також не містить відомостей про виявлення вибухонебезпечних предметів безпосередньо на спірній земельній ділянці. Повідомлення про те, що піротехнічні розрахунки ДСНС не залучалися до гуманітарного розмінування певних ділянок та що через мінну небезпеку і обстріли неможливо гарантувати абсолютну безпеку професійної діяльності на території громади, характеризує загальну безпекову ситуацію, але не встановлює факту повної неможливості використання конкретного об`єкта оренди.
Окремої оцінки потребують лист Херсонської обласної військової адміністрації № 01-01-66-7330/0/26/46 та акт (зведений) № 5501 виконаних робіт з розмінування місцевості від вибухонебезпечних предметів за період з 16 по 24 вересня 2024 року, на які відповідач посилається як на індивідуалізований доказ щодо спірної земельної ділянки.
З листа Херсонської обласної військової адміністрації вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6520683600:02:021:0002 входить до території, щодо якої складено акт (зведений) № 5501. Отже, на відміну від загальних відомостей про мінну небезпеку на території громади, цей доказ безпосередньо пов`язує спірну земельну ділянку з конкретним земельним масивом, який був перевірений уповноваженим підрозділом у вересні 2024 року.
Водночас зміст самого акта № 5501 не підтверджує доводи відповідача про фактичну наявність вибухонебезпечних предметів у межах цього земельного масиву. З акта вбачається, що у період з 16 по 24 вересня 2024 року групою розмінування військової частини НОМЕР_1 проведено перевірку ділянки місцевості загальною площею 450,98 га на наявність вибухонебезпечних предметів візуальним оглядом методом ОРВБД-В.
Пунктом 2 акта № 5501 прямо зафіксовано, що під час проведення робіт вибухонебезпечних предметів не виявлено. У пунктах 3–6 акта зазначено, що знешкодження вибухонебезпечних предметів не проводилося, транспортування не здійснювалося, знищення вибухонебезпечних предметів не проводилося та підривні роботи не виконувалися. За результатами внутрішнього щоденного контролю якості станом на 14 годину 20 хвилин 24 вересня 2024 року вибухонебезпечних предметів також не виявлено.
Отже, акт № 5501 підтверджує факт проведення перевірки земельного масиву, до якого входить спірна земельна ділянка, однак результат такої перевірки не встановив фактичного забруднення території вибухонебезпечними предметами. У матеріалах акта відсутні відомості про виявлення мін, боєприпасів чи інших вибухонебезпечних предметів, їх вилучення, знешкодження або знищення.
Саме найменування документа як акта виконаних робіт з розмінування не означає, що на перевіреній території до проведення робіт фактично знаходилися вибухонебезпечні предмети. Роботи з розмінування за своїм змістом включають, серед іншого, пошук, інженерну розвідку та перевірку території. У цій справі проведена перевірка завершилася результатом «ВНП не виявлено». Тому з цього акта неможливо зробити висновок, що до 24 вересня 2024 року спірна земельна ділянка була об`єктивно та повністю непридатною для використання.
Суд звертає увагу на відмінність цієї справи від наведених відповідачем судових рішень, у яких акти очищення або розмінування фіксували фактичне виявлення та знищення вибухонебезпечних предметів у межах земельного масиву, до якого входила спірна ділянка. Саме встановлений факт наявності вибухонебезпечних предметів у таких справах був істотною фактичною обставиною для висновку про неможливість безпечного використання земель до моменту їх перевірки та очищення.
У справі, що розглядається, така фактична обставина відсутня. Навпаки, акт № 5501 засвідчує, що в межах перевіреної території вибухонебезпечних предметів не виявлено, знешкодження та підривні роботи не проводилися. Тому наведені відповідачем висновки апеляційних судів, сформовані за іншого змісту доказів, не можуть бути застосовані механічно до цієї справи.
Суд не погоджується і з доводом відповідача про існування до дати перевірки юридичної «презумпції небезпечності» спірної земельної ділянки та покладення на орендодавця обов`язку доводити її безпечність. ЦПК України не встановлює такої презумпції. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Саме орендар посилається на частину шосту статті 762 ЦК України як на підставу звільнення від плати, а тому саме він повинен довести об`єктивну неможливість використання об`єкта оренди.
Відсутність достовірної інформації про безпечність земельної ділянки до моменту перевірки може свідчити про існування певного ризику та необхідність обережності, однак ризик або потенційна небезпека не є тотожними встановленій законом об`єктивній неможливості користування майном. Для повного звільнення від орендної плати необхідно довести саме таку неможливість, а не лише припущення про можливу наявність перешкод.
Посилання ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на постанову Верховного Суду від 21 січня 2026 року у справі № 650/3776/24 суд враховує в частині сформульованих у ній правових підходів. Водночас фактичні обставини конкретної справи встановлюються на підставі доказів, поданих саме у цій справі. Інша земельна ділянка, інший склад доказів та інший фактичний стан об`єкта оренди виключають автоматичне перенесення висновку про неможливість користування землею на спірну ділянку.
Доводи відповідача про преюдиційність встановлених у справі № 650/3776/24 обставин суд також відхиляє. Правова оцінка, надана судом фактам при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду в іншому провадженні, а фактичний стан конкретної земельної ділянки повинен бути встановлений на підставі належних доказів щодо саме цього об`єкта оренди.
Щодо нотаріально посвідчених письмових заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд зазначає, що не покладає їх в основу висновків про фактичне використання спірної земельної ділянки. За змістом статті 90 ЦПК України показання свідка є повідомленням про відомі йому обставини, яке підлягає безпосередньому сприйняттю та оцінці судом у передбаченій процесуальній формі. Нотаріальне посвідчення підпису підтверджує справжність підпису особи, але не засвідчує достовірність викладених нею обставин та не замінює допиту свідка з можливістю поставити йому запитання.
Відомості, надані ТОВ «АГРО-ЛАЙФ 2023» та ТОВ «Додола 2021», суд оцінює лише як додатковий загальний контекст щодо здійснення сільськогосподарської діяльності окремими суб`єктами господарювання на території Бериславського району після деокупації. Самі по собі вони не доводять стан спірної земельної ділянки, однак і не підтверджують доводи відповідача про абсолютну неможливість будь-якої господарської діяльності на всій території відповідного району у 2023–2024 роках.
У матеріалах справи також відсутні докази того, що у 2023 або 2024 роках ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» повідомляло орендодавця про конкретну неможливість використання спірної земельної ділянки, ініціювало її спільне обстеження, пропонувало змінити порядок чи строки внесення орендної плати або надсилало орендодавцю документи компетентних органів, які б підтверджували непридатність саме цієї земельної ділянки.
Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не довело наявності у 2023 та 2024 роках таких обставин, які б відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України повністю звільняли орендаря від плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520683600:02:021:0002.
Факт повної несплати орендної плати за 2023 та 2024 роки стороною відповідача не заперечується та не спростований жодним платіжним документом. За умовами договору орендна плата мала бути внесена до 31 грудня кожного року. Відтак невнесення орендної плати за 2023 рік та невнесення орендної плати за 2024 рік є двома окремими випадками повної несплати орендної плати.
Таким чином, навіть після виключення 2022 року з періоду, що враховується для встановлення систематичності порушення, залишаються два послідовні випадки повної несплати орендної плати – за 2023 та 2024 роки. Така несплата є систематичною у розумінні пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України та становить самостійну підставу для розірвання договору оренди землі.
Подальше відчуження 17 квітня 2025 року права оренди на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не усуває порушень, які були допущені у 2023 та 2024 роках, та не відновлює порушене право орендодавця на своєчасне отримання орендної плати. Оскільки право оренди за чинним договором перейшло до нового орендаря, розірвання договору безпосередньо стосується прав ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», що обґрунтовує участь цього товариства у справі як відповідача.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовна вимога про розірвання договору оренди землі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить із положень статті 141 ЦПК України. Позивачем при зверненні до суду в електронній формі сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн за одну вимогу немайнового характеру. З огляду на задоволення позову судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах – по 484,48 грн з кожного.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б дозволяли встановити конкретний розмір витрат, фактичний обсяг наданої правничої допомоги та суму, сплачену або таку, що підлягає сплаті позивачем у зв`язку з розглядом саме цієї справи. Тому підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у межах наявних матеріалів справи суд не встановив.
Зважаючи на викладене, керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 90, 141, 211, 223, 247, 259, 263–265 ЦПК України, статтями 526, 610, 611, 629, 651, 762 ЦК України, статтями 96, 141 ЗК України, статтями 21, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі – задовольнити.
Розірвати договір оренди землі № 652060004000807 від 10.11.2011, укладений між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та спадкодавцем позивача – ОСОБА_2 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 32258587 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:021:0002.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (ЄДРПОУ 41101589, місцезнаходження: 74360, Херсонська область, Бериславський район, селище Новорайськ, вул. Промислова, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 484,48 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (ЄДРПОУ 33251307, місцезнаходження: 37223, Полтавська область, Лохвицький район, село Гиряві Ісківці, вул. Миру, буд. 12) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 484,48 грн.
У задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 20 липня 2026 року.
Суддя: __________________    О.О. Сікора