Справа № 729/1248/18
Провадження № 1-в/991/39/26

УХВАЛА
про відмову у задоволенні подання

25 червня 2026 року 	місто Київ	

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
його захисника ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку.

(1) Короткий зміст подання
23.06.2026 до суду надійшло подання головного державного виконавця Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку.
Указує, що в провадженні Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа ЄУ № 729/1248/18 виданого 04.06.2026 Вищим антикорупційним судом про конфіскацію всього належного ОСОБА_6 майна.
11.06.2026 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а також постанову про арешт майна боржника. Державним виконавцем вживаються заходи щодо виявлення майна боржника.
ОСОБА_6 перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 (актовий запис про шлюб № 581 від 29.04.1990). 
За ОСОБА_7 зареєстрована частина квартири АДРЕСА_1 .
У цій спільній сумісній власності ОСОБА_6 належить 1/8 частини квартири, на яку має бути звернено стягнення.
Визначення такої частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для подальшого здійснення виконавчого провадження.
Визначення частки боржника у квартирі, придбаній у шлюбі відбувається за загальним правилом - майно ділиться навпіл. Крім того, на таке майна слід накласти арешт з метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення.
У зв`язку з цим, державний виконавець у поданні просить:
1) визначити частку майна боржника ОСОБА_6 у спільному майні, виходячи із рівності сторін, а саме - в частини квартири АДРЕСА_1 , яка є об`єктом права спільної сумісної власності з ОСОБА_7 як 1/8;
2) з метою забезпечення збереження майна, на яке можливо звернути стягнення накласти арешт на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 .
(2) Позиції учасників провадження
Головний державний виконавець Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.
До суду надійшла заява начальника Баришівського ВДВС, у якій він просить розглянути подання за відсутності представника ВДВС, у зв`язку з зайнятістю у проведенні виконавчих дій. 
Захисник ОСОБА_8 заперечила з приводу задоволення подання виконавця. Набуте майно ОСОБА_7 на законних підставах належить їй на праві власності і не підлягає ніякому виділенню. Ця квартира вже поділена на частки, де кожному члену сім`ї належить її частини.
Засуджений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 539 КПК, суд вважає за можливе розглядати подання за відсутності представника Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області, оскільки його неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду.
(3) Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні подання
Вироком Вищого антикорупційного суду від 27.03.2023 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього належного йому майна.
Окрім іншого, цим вироком арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.10.2017 залишено без змін. Цією ухвалою було накладено арешт на майно, яке перебуває у фактичному володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_6 , а саме: частини квартири, загальною площею 113,3 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .
Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 12.05.2026 вирок від 27.03.2023 залишено без змін.
Перелік процесуальних питань, пов`язаних із виконанням вироку, унормований ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
До них належать питання, пов`язані з: порядком і способом виконання покарання, заміною покарання, звільненням від покарання або його відбування, оскарженням інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань, вирішенням всякого роду сумнівів і протиріч, що виникають при виконанні вироку.
Пункт 14 ч. 1 ст. 537 КПК (інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку) є так званою загальною нормою, яка надає суду можливість вирішувати питання, які прямо не передбачені іншими пунктами ст. 537 КПК, але виникають під час виконання вироку і перешкоджають його правильному виконанню.
Однак, вона застосовується у разі помилок та неточностей, допущених при формулюванні висновків у вироку, наведенні даних про особу підсудних, викладенні резолютивної частини вироку, що викликає необхідність усувати сумніви, які виникають у процесі виконання вироку.
З аналізу положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990 № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» убачається наступне.
Вирок суду, який є найважливішим актом правосуддя, повинен бути законним та обґрунтованим, складеним юридично грамотно, з коротким, чітким і зрозумілим формулюванням висновків, щоб при його виконанні не виникало питань і сумнівів, що потребують уточнення.
Наявність помилок та неточностей, допущених при формулюванні висновків у вироку, наведенні даних про особу підсудних, викладенні резолютивної частини вироку, викликає необхідність усувати сумніви, що виникають у процесі виконання вироку.
Проте не всі суди правильно визначають коло питань, які можуть бути вирішені у такому порядку, і в зв`язку з цим допускають порушення закону.
В окремих випадках при усуненні неясностей у вироках і сумнівів, що виникли при їх виконанні, суди, по суті, змінюють вирок в частині основного та додаткового покарання, виду виправно-трудової колонії, цивільного позову та інших питань.
Указана Постанова Пленуму Верховного Суду України до питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку відносить такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків:
- про застосування акта амністії, якщо його застосування є обов`язковим і суд при постановленні вироку не обговорював цього питання;
- про звільнення з-під варти особи, засудженої умовно чи до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або із застосуванням до неї ст.46-1 КК України (2001-05), якщо підсудний був під вартою і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу;
- про скасування запобіжного заходу, якщо при виправданні підсудного чи засудженні його зі звільненням від покарання суд у вироку не вказав про його скасування;
- про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущено неточність при його обчисленні;
- про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані;
- про застосування відстрочки виконання вироку не тільки щодо основного, але й щодо додаткового покарання, якщо рішення суду про застосування ст.46-1 КК України неконкретизоване;
- про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається звернення стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно;
- про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду;
- про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань;
- про оплату праці захисника;
- про долю неповнолітніх дітей засудженого, які залишилися без догляду, і передачу їх для піклування установам, родичам або іншим особам, якщо у вироку нема такого рішення;
- про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання;
- про призначення громадського вихователя неповнолітньому в разі його умовного засудження або застосування до нього міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, або відстрочки виконання вироку відповідно до ст.46-1 КК України;
- про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.
Отож, вирішення судом питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку стосуються не перегляду вироку по суті, а лише усунення неясностей або суперечностей, що виникли на стадії його виконання.
За своїм змістом питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, є питаннями не врегулювання, яких перешкоджає належному виконанню вироку. До таких, зокрема належать сумніви щодо моменту, з якого рахувати строк покарання, суперечності у мотивувальній та резолютивній частинах вироку, питання зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, питання долі речових доказів (постанова Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 556/1398/16-к (провадження № 51-3404 км 18), постанова Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 487/3870/16-к (провадження № 51-10292км18), постанова Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 439/946/15-к, (провадження № 51-1862 км 20), постанова Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 727/1355/20 (провадження № 51-3587км20), постанова Верховного Суду від 04.05.2023 у справі № 638/15957/17, (провадження № 51-108 зр19).
Водночас подання державного виконавця фактично стосується визначення частки майна боржника, що володіє спільно з іншою особою.
Таке питання не перешкоджає належному виконанню вироку. Вирок Вищого антикорупційного суду від 27.03.2023 є зрозумілим, однозначним, таким, що виключає подвійне його тлумачення.
Ба більше, врегулювання питання, яке ставить державний виконавець у своєму поданні не належить до кримінально-процесуального питання виконання вироку. Суд, який увалив вирок, не вирішує спір про право власності між подружжям.
Таке питання вирішується судом у порядку цивільного судочинства шляхом визначення частки боржника (засудженого) у спільному майні подружжя.
Відповідно до ст. 443 Цивільного процесуального кодексу України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.
З урахуванням зазначеного суд не вбачає підстав для вирішення питань, передбачених ст. 537 КПК, у зв`язку з чим, подання слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, суддя постановив:

- подання головного державного виконавця Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду через Вищий антикорупційний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя           ОСОБА_1