Справа № 718/1595/26
Провадження 2/718/708/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" липня 2026 р. м.Кіцмань Чернівецька область 

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Харабара А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/1595/26 за позовною заявою ТзОВ «Юніт Капітал» (м.Київ бульвар Л.Українки, 34, офіс 333) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,- 

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 стягнення заборгованості.
Короткий зміст заяв по суті вимог
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 29.04.2025 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідач  ОСОБА_1  уклали Кредитний договір №302193546 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач  ОСОБА_1 за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.
Також вказує на те, що первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень.
Також, позивач зазначає, що 01.07.2025 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/42. 
Крім цього, вказує на те, що 04.12.2025 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено Договір факторингу №04/1225-01.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 04.12.2025 до Договору факторингу №04/1225-01 від ТОВ "Таліон Плюс» до ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до відповідача.
Позивач свої зобовязання виконав надав кредит відповідачу, а відповідач порушив свої зобовязання, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 17771,80 грн., з яких заборгованість по кредиту 5000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9971 грн., заборгованість по комісії 300 гривень, 2500 гривень - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф), однак позивач зазначає, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляється, тому загальний розмір заборгованості становить 15271 гривня.
Враховуючи вище наведене представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором кредитної лінії №302193546, в розмірі 15271 грн., та судові витрати по справі.
Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 01.06.2026 визначено вказану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, відповідно до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
З боку відповідача ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.
Фактичні обставини встановлені судом т зміст спірних правовідносин
На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 29.04.2025 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідач ОСОБА_1 уклали Договір №302193546 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач ОСОБА_1 за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання (а.с.9-20).
Згідно паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» вбачається, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало кредит ОСОБА_1 , сума кредиту 2000 гривень, строк кредитування до 1826 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження та поновлення), мета отримання кредиту – на споживчі потреби (на цільовий кредит) (а.с.7-8).
Згідно платіжних доручень вбачається, що 29.04.2025 року на банківську карту відповідача ОСОБА_1  №5355-28ХХ-ХХХХ-1264 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було здійснено перекази коштів у сумі 2000 гривень та 3000 гривень (а.с.26-27).
01.07.2025 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/42 (а.с.46-48). 
04.12.2025 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено Договір факторингу №04/1225-01, відповідно до якого до позивача перейшли права вимоги до боржника ОСОБА_1 (а.с.28-31).
Згідно розрахунків заборгованості борг  ОСОБА_1 станом на 04.12.2025 року складає 17771,80 грн., з яких заборгованість по кредиту 5000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9971 грн., заборгованість по комісії 300 гривень, 2500 гривень-заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф) (а.с.70-73).
Відповідно до відповіді АТ «ПУМБ» вьачається, що на імя ОСОБА_1 в банку емітовано банківські картки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 . В результаті аналізу операцій, здійснених по картці № НОМЕР_2 за період з 29.04.2025 по 04.05.2025 були виявлені операції по надходженню коштів у сумі 2000 гривень та у сумі 3000 гривень (а.с.87).
З матеріалів справи встановлено, що кредитний договір №№302193546 від 29.04.2025 підписано відповідачем електронним підписом, що, відповідно до ст. 203 ЦК України, підтверджує те, що волевиявлення відповідача було вільним і відповідало його внутрішній волі.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як встановлено з матеріалів справи, Кредитний договір №302193546 від 29.04.2025 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування та підписаний електронним підписом.
За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником якого є ТОВ «Юніт Капітал», вказаного вище кредитного договору з дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з матеріалами справи і наданим суду розрахунком сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором №302193546 від 29.04.2025 становить 17771,80 грн., з яких заборгованість по кредиту 5000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9971 грн., заборгованість по комісії 300 гривень, 2500 гривень - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф), однак з врахуванням прохання позивача не стягувати заборгованість по штрафним санкціям, борг становить 15271 гривня.
Відповідачем ОСОБА_1 розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання представника позивача про наявність заборгованості та її розмір, суду не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку.
Приймаючи до уваги вищевикладене, та те що відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання, суд позовні вимоги задовольняє і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №302193546 від 29.04.2025 в розмірі 15271 грн.
Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Як слідує з пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та АБ «Тимошенко та партнери»; протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правової допомоги, Додаткову угоду №25771509553 від 21.01.2026 до Договору надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, Акт прийому передачі наджаних посдуг до Договору про надання правничої допомоги 20/01/26-02 від 20.01.2026року, довіреність адвоката Тимощенка О.О. (а.с.33-38).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідач у справі не надав суду заперечення щодо витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн, тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
66,40 грн.
Керуючись ст. ст. 5,10-13, 81, 83, 141, 264-265, 280, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , 2005 року народження, РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором №302193546 від 29.04.2025 в розмірі 15271 (пятнадцять тисяч двісті сімдесят одна) гривня 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 , 2005 року народження, РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заявив розмірі 2 662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
Рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіцманського
районного суду: Масюк Л.О.