| Справа № 454/1973/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,
за участю секретаря Бельзецької О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, 
в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути оноразово з відповідача додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі 26230 грн.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час спільного проживання в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 15.01.2024р. з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття.
Сторони в судове засідання не прибули, позивачка подала суду заяву про розгляд справи без її присутності, крім того звернулась до суду із відповіддю на відзив і клопотаннями про доручення доказів. Відповідач в судове засідання не прибув, подав до суду відзив, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає повністю, розгляд справи просив проводити у його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28 грудня 2023 року. Під час спільного проживання в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 15.01.2024р. з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття.
Домовленості щодо добровільної сплати коштів на додаткові витрати на утримання дітей між сторонами не досягнуто.
Приписами статті 185 СК України передбачена участь батьків у додаткових витратах на дитину, зокрема, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, якщо дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Старша донька - ОСОБА_5 від 01.09.2025 року навчається на першому курсі факультету митної справи матеріалів та технологій денної форми навчання за державним замовленням Луцького національного технічного університету, для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, що підтверджується довідкою №946. 
Позивачкою надано фотознімок екрану з особистого кабінету на сайті магазину «КТС». Разом з тим, 18.08.2026 року ОСОБА_1 , звернулась до суду зі заявою про доручення доказів, зокрема копії гарантійного талону та квитанції №ЛЛ000045143 від 14.02.2026 року (фіскальний чек №zdM2uvpASrl від 14.02.2026 року на загальну суму 39677 грн.), відповідно до яких надається гарантійне обслуговування на ноутбук Lenovo LOQ 15ARP9 LUNA Grey, мишку Logitech M 185. Як вказує позивачка, для купівлі вказаної техніки нею було оформлено кредитний договір, що підтверджується заявою про надання послуги «Плати частинами», паспортом кредиту, рахунком і випискою. На думку суду покупка персонального комп`ютера дитині дійсно має на меті надання дитині більше можливостей для розвитку її здібностей. Суд бере до уваги вказаний доказ, оскільки за фіскальним чеком можна підтвердити той факт, що позивачка дійсно понесла таку витрату і це сприятиме кращому навчанню дитини відповідно до її навиків.
Окрім того, протягом навчання дитини є поточні витрати, серед них є оплата за проживання в гуртожитку, що підтверджується копіями платіжних інструкцій, однак такі витрати є витратами безпосередньо на навчання дитини, а не додатковими витратами що викликані особливими обставинами (розвитком талантів дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Також позивачка зазначає про те, що менша дочка ОСОБА_6 часто хворіє, а тому на її лікування потрібні значні кошти. На підтвердження ОСОБА_1 , надала копії медичних виписок ОСОБА_3 , від 11.03.25 та 16.01.2026 року, відповідно до яких донька перенесла захворювання– гострий тонзиліт, а 21.04.2026 року гострий цистит. Також 02.05.2025 року в дитини було діагностовано правобічну пневмонію, гострий бронхіт. Вказаними виписками дитині рекомендовано здати загальні аналізи і призначено медикаментозне лікування та вітамінотерапію.
Як встановлено з матеріалів справи, а саме з чеку №472381378 від 10.04.2026 року позивачкою оплачено дослідження, рекомендоване лікарем під час гострого циститу у дитини на суму 245 грн., оскільки даний чек достовірно підтверджує, що матір оплачувала дослідження, визначене лікарем у зв`язку із захворюванням дитини, вимогу про стягнення половини цієї суми слід задовольнити, як таку, що підтверджена належними доказами та затребувана у зв`язку із хворобою дитини.
Разом з тим, відповідно до вказаних вище медичних виписок, призначено наступне медикаментозне лікування: Нурофен, Парацетамол, Аугментин 500/125; курсом 7 днів, Декатилен таблетки, Орасепт-спрей, Лорде та ін.. Чеків на придбання вказаних товарів суду не надано. Відповідно до наданих позивачкою фотознімків додатку, передбаченого для бронювання медикаментів «Tabletki.ua», протягом року купувались різні медичні препарати. Однак дані фотознімки не є безспірним точним підтвердженням покупок, хоч там і зазначено, що заброньовані товари були викупленими, однак з них неможливо встановити, хто саме купував вказані препарати і з якою метою.
Паперова форма електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ, який в свою чергу є засобом встановлення даних, на підставі яких суд перевіряє наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Суд може не взяти до уваги паперову копію електронного доказу у випадку, якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи, або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оргигіналу. Дані докази повинні оцінюватись виходячи з внутрішнього переконання та з врахуванням усіх інших доказів у справі. 
Як зауважила Велика Палата, суд може прийняти до уваги електронне листування як доказ лише тоді, коли воно дозволяє ідентифікувати авторів і достовірно встановити зміст повідомлень. Водночас скриншот не є абсолютним доказом - він завжди оцінюється в сукупності з іншими даними. Наприклад важливу роль можуть відігравати технічні деталі (час створення файлу, аватарки, особиста інформація, номери телефонів, супровідні документи). Суд має переконатись, що зображення не було змінено, а інформація в ньому відповідає дійсності.
А тому, враховуючи вищенаведене, а також той факт, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, суд не може взяти до уваги дані фотознімки як докази, оскільки вони оспорюються відповідачем та суд самостійно не може достовірно встановити хто і чому купував вказані препарати, крім того час даних покупок і медичні виписки часто різняться, а тому не є послідовними чи логічними.
Будь-яких інших документів або належного розрахунку необхідних додаткових витрат на дитину, зокрема, рекомендації лікарів, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо) позивачкою не надано.
Отже, позивачем лише частково доведено потребу в додаткових витратах, необхідних на лікування дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на загальну суму 245 грн. 

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Разом з тим, згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
У постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) суд звернув увагу, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд – довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування – виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо)».
Вирішуючи питання про розмір коштів, що підлягають стягненню на додаткових витрати, суд враховує те, що кожен з батьків повинен однаковою мірою брати участь у цих витратах, з огляду на матеріальне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсованими лише частково. 
Висловлюючи свої заперечення відповідач позовні вимоги не визнає повністю, заявляє про те, що є людиною з інвалідністю ІІІ групи, має на утриманні батьків пенсійного віку однак неодноразово зазначає про те, що має змогу допомагати дітям добровільно, якщо є така потреба.
Доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме загальна сума квитанцій, відшкодування за які суд визнає доцільним, складає 39 922, а тому з відповідача слід стягнути половину вартості, що в свою чергу становить 19 961 грн.
Оскільки в даній справі позивач звільнений від сплати судового збору, а рішення ухвалюється на його користь, то збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позовні вимоги судом задоволено у розмірі, що становить 76,09 %, а отже з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд 

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 одноразово додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 19 961 (триста) грн..
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1012 (одна тисяча дванадцять) грн. 91 коп., судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається через Сокальський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб - адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ., місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: с. Волиця, Шептицький район, Львівської області. 

Головуючий: Л. Ю. Фарина