| | Справа № 304/923/26 Провадження № 3/304/426/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

| 31 серпня 2026 року | м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М., 

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

У С Т А Н О В И Л А:

07 травня 2026 року о 20 годині 50 хвилин у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , яке полягало у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Крім того, 25 травня 2026 року близько 20 години 20 хвилин у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , яке полягало у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив наведені у протоколах обставини, при цьому свою вину визнав, щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила наведені у протоколах обставини та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Разом із тим, просила не застосовувати до колишнього чоловіка адміністративний арешт, оскільки він допомагає їй здійснювати догляд за спільною дитиною з інвалідністю. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшла до такого висновку. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Суддя встановила, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень стверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 769384 від 07 липня 2026 року та № 769381 від 25 травня 2026 року, рапортами працівників поліції відділення поліції № 1 від 07 липня 202 року та від 25 травня 2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 07 липня та 25 травня 2026 року, а також характеристикою на останнього, які не викликають в судді сумнівів та узгоджуються між собою. 
Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення дій фізичного та психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. 
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя дійшла такого висновку. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Оскільки обидва адміністративні правопорушення, що вчинені ОСОБА_1 , передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому стягнення обиратиметься в межах санкції вказаної статті, що у свою чергу буде достатнім для досягнення мети, передбаченої статтями 1, 23 КУпАП.
Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях особи, щодо якої складено протоколи, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами. 
Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини та майновий стан, позицію потерпілої, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що є достатнім для виховання зазначеної особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як ним, так і іншими особами. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2026 році становить 665,60 грн.
Сам по собі статус особи як учасника бойових дій не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору. Оскільки ця справа стосується притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП та не пов`язана із захистом її прав, зумовлених статусом учасника бойових дій, підстави для застосування пільги, передбаченої пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відсутні. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 701/589/22.
Тому, керуючись статтями 33, 34, 36, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, 

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (отримувач: ГУК у Закарпатській області/Перечинська тг/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача – казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA398999980313080106000007379, призначення платежу: «адміністративний штраф та інші санкції», код 21081100) в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. 
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі несплати штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби у порядку, передбаченому ст. 308 КУпАП. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача – казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA908999980313111256000026001, призначення платежу: «Судовий збір на користь держави», код 22030106) 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору. 
Постанова в справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

| Суддя: | Гевці В. М.