Справа № 686/10315/26
Провадження № 2/686/7171/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року 

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: 
головуючої – судді Порозової І.Ю., 
за участю секретаря Кшановської Є.З.,
представника відповідача – адвоката Палінчака А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
В березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 27.01.2021 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 11-022-861-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина), який складається з публічної частини договору, яким є Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний Кредитний договір.
Згідно з п. 1 Кредитного договору, підписанням Кредитного договору позичальник беззастережно та безвідклично підтвердив: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції (оферти) АТ «Мегабанк» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua; згоду з умовами Договору, а також положеннями усіх Додатків до Договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; укладання з Банком Договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у місці інформування позичальника та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua, а також цієї індивідуальної частини Договору, підписанням якої позичальник приєднується до Договору в цілому.
За умовами п. 7.1 Кредитного договору, він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 26.01.2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним.
Відповідно до п. 7.2 Кредитного договору, закінчення строку Договору не звільняє позичальника від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Кредитного договору.
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти в сумі та на умовах визначених Договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього договору.
Крім того, у індивідуальній та публічній частинах кредитного договору сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У тому числі, у розділі 2 «Умови та порядок надання кредиту», сторони погодили конкретні умови, на яких Позичальнику надавався Кредит.
У подальшому банк свої зобов`язання перед позичальником за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши йому Кредит у розмірі та на умовах, погоджених у Кредитному договорі.
Однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії (за наявності) за користування Кредитом відповідач виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення строкових платежів, а також не повернув кредит після закінчення строку кредитування, внаслідок чого у останнього перед позивачем сформувалась заборгованість в розмірі 23 625,56 грн., що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) – 10 805,35 грн.; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 1 186,21 грн.; заборгованості по сплаті комісії (в тому числі прострочена) – 11 634,00 грн.
03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «Мегабанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Таким чином, Новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача – боржника за Кредитним договором № 11-022-861-2-21-Г від 27.01.2021 року.
Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття Новим кредитором Прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. 
Користуючись даним правом ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» (Первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. 
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання «Фінансова компанія «Мустанг фінанс», а в подальшому – ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги – 03.09.2024 року. У свою чергу, ні ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 23 625,56 грн., що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) – 10 805,35 грн.; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 1 186,21 грн.; заборгованості по сплаті комісії (в тому числі прострочена) – 11 634,00 грн., а також витрати, понесені на сплату судового збору та на правничу допомогу.
Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
03 червня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивач не довів належними та допустимими доказами правильність розрахунку заборгованості, правомірність нарахування процентів, правомірність нарахування комісії у розмірі 11 634,00 грн.; відповідач є військовослужбовцем та учасником бойових дій, тому на нього поширюються гарантії, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також зазначає, що позивач не довів проведення перерахунку заборгованості з урахуванням спеціального статусу відповідача, не довів належного повідомлення відповідача про заміну кредитора. Разом з тим вказує, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними та необґрунтованими. За таких обставин вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з мотивів, викладених у відзиві.
Заслухавши позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Судом установлено, що 27.01.2021 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 11-022-861-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина), який складається з публічної частини договору, яким є Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний Кредитний договір.
На підтвердження факту укладення кредитного договору та погодження умов кредитування до позову долучено паспорт споживчого кредиту.
Згідно з п. 1 Кредитного договору, підписанням Кредитного договору позичальник беззастережно та безвідклично підтвердив: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції (оферти) АТ «Мегабанк» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua; згоду з умовами Договору, а також положеннями усіх Додатків до Договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; укладання з Банком Договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у місці інформування позичальника та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua, а також цієї індивідуальної частини Договору, підписанням якої позичальник приєднується до Договору в цілому.
За умовами п. 7.1 Кредитного договору, він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 26.01.2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним.
Відповідно до п. 7.2 Кредитного договору, закінчення строку Договору не звільняє позичальника від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Кредитного договору.
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти в сумі та на умовах визначених Договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього договору.
Крім того, у індивідуальній та публічній частинах кредитного договору сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У тому числі, у розділі 2 «Умови та порядок надання кредиту», сторони погодили конкретні умови, на яких Позичальнику надавався Кредит.
У подальшому банк свої зобов`язання перед позичальником за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши йому Кредит у розмірі та на умовах, погоджених у Кредитному договорі.
На підтвердження факту отримання та користування кредитними коштами ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви долучено виписку по особовому рахунку відповідача, з якої вбачається, що 27.01.2021 року останньому було видано кошти в розмірі 27 700,00 грн. 
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 11-022-861-2-21-Г від 27.01.2021 року становить 23 625,56 грн., що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) – 10 805,35 грн.; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 1 186,21 грн.; заборгованості по сплаті комісії (в тому числі прострочена) – 11 634,00 грн..
Договором передбачено, що загальні витрати відповідача за кредитом становлять 34 481,60 грн., орієнтовна вартість кредиту складає 62 181,60 грн., в тому числі проценти 4 565,60 грн.
03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «Мегабанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Таким чином, Новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача – боржника за Кредитним договором № 11-022-861-2-21-Г від 27.01.2021 року.
Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття Новим кредитором Прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. 
Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» (Первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (Новий кредитор) Договір №1/12 про відступлення прав вимоги. 
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс», а в подальшому – ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги – 03.09.2024 року. У свою чергу, ні ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс», ні ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
Відповідно до частин першої-другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частинами першою та другою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України , позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині другій статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Аналіз указаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.
Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Як вбачається із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , ним періодично здійснювалися платежі на погашення простроченої заборгованості за договором, сплачувалися нараховані відсотки та здійснювалися платежі на погашення заборгованості за комісією.
З урахуванням принципів справедливості, добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
З огляду на оплатний характер кредиту, умова договору про додаткову оплату-комісії за його обслуговування є неправомірною, до того ж позивачем не доведено, що таке обслуговування здійснювалося і в чому воно полягає, тому в частині стягнення комісії позов відхиляється. 
Долучені до позовної заяви докази підтверджують надання коштів відповідачу, отримання і використання таких коштів останнім, нарахування відсотків, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в повному обсязі ні АТ «Мегабанк», ні його правонаступникам: ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» не повернуті, тобто відповідачем належним чином не виконано договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 10 805,35 грн. та заборгованість по сплаті відсотків.
Встановлено, що згідно копії військового квитка НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_1 проходить службу у лавах Збройних Сил України в складі військової частини НОМЕР_2 з 17.02.2023 року.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців, встановлює систему гарантій для осіб, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту держави, та забезпечує особливий правовий режим для таких осіб.
Статтями 1 та 2 зазначеного Закону передбачено, що військовослужбовці користуються всіма правами і свободами людини та громадянина з урахуванням особливостей, встановлених законом, а у зв`язку з особливим характером військової служби їм надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. 
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України та учасником бойових дій. (копія посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 ).
Таким чином дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безумовно поширюється на відповідача.
У Постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц суд дійшов висновку, що дія зазначеної норми поширюється на військовослужбовців незалежно від умов кредитного договору та не потребує додаткового погодження кредитором.
У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц також зазначено, згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває до теперішнього часу.
Крім того, Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Оскільки відповідачем надано суду документи, що підтверджують його статус військовослужбовця, суд дійшов висновку про необхідність застосування у спірних правовідносинах пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Із наданої позивачем копії Додатку № 1 до Договору від 27.01.2021 року «Розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» встановлено, що за увесь період користування кредитними коштами ОСОБА_1 повинен був сплатити 4 565,60 грн. відсотків, за період з 27.01.2021 року до лютого 2023 року (місяць у якому він отримав статус військовослужбовця) – 4 004,82 грн.
Відповідно до наданих позивачем виписок з рахунку відповідача встановлено, що ОСОБА_1 сплатив на погашення відсотків 3 416,83 грн.
Отже, несплаченою залишається сума відсотків: 4 004,82-3 416,83=587,99 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1283,93 грн.
У ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
Судом установлено, що 01.07.2025 між Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» було укладено договір про надання правничої допомоги №1/07.
У Додатку № 2 «Вартість послуг (прейскурант)» до вказаного договору наведено перелік послуг АО «Альянс ДЛС» та вартість кожної з них.
Однак, доказів того, що Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» надавалися послуги саме в даній справі, матеріали справи не містять, до позовної заяви представником позивала долучено незаповнений примірник Додатку № 3 «Акт приймання передачі послуг з правничої допомоги».
Враховуючи, що позовна заява підписана адвокатом Журавльовим С.Г. та передбачена вартість складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути витрати саме за подання позову, з урахуванням принципу пропорційності, витрати на правничу допомогу від суми 10000 грн.(за подання позову) становлять 5824,63 грн., однак, зважаючи на заяву відповідача щодо несправедливого нарахування заявлених сум, принципів розумності, співмірності, пропорційності та справедливості, зважаючи на складність справи, фактично витрачений адвокатом час на підготовку документів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Керуючись статтями 10, 12, 19, 81, 133, 137, 141, 211, 247, 258-260, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105) суму заборгованості за кредитним договором № 11-022-861-2-21-Г в розмірі 11393,34 грн. з яких: 10 805,35 гривень - тіло кредиту, 587,99 грн. проценти по кредиту; 1 283,93 грн. судового збору та 3 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
В решті позову відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 07.07.2026 року.
Суддя: