ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2026 року | Справа №160/347/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: 07.01.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щодо незарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 на підземних роботах (шахтарі підземні), що дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів роботи: з 01.02.2002 року по 06.06.2002 року, з 08.04.2002 року по 04.06.2002 року, з 15.07.2002 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 27.08.2003 року, з 08.01.2004 року по 13.10.2004 року; з 14.04.2005 року по 02.11.2007, з 07.08.2008 року по 06.11.2008 року, з 10.11.2008 року по 09.02.2009 року, з 25.11.2010 року по 30.03.2012 року, з 01.10.2012 року по 06.08.2013 року та з 28.10.2013 року по 01.07.2014 року, з 15.08.2014 року по 22.06.2016, з 25.04.2019 року по 15.06.2021 року, до пільгового стажу роботи за Списком №1 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи: з 07.08.2008 року по 06.11.2008 року, з 10.11.2008 року по 09.02.2009 року, з 25.11.2010 року по 30.03.2012 року, з 01.10.2012 року по 06.08.2013 року та з 28.10.2013 року по 01.07.2014 року, з 14.04.2005 року по 02.11.2007, з 01.02.2002 року по 07.04.2002 року, а також до загального страхового стажу роботи та пільгового стажу роботи за Списком №1 періоду роботи: з 17.04.2012 року по 30.06.2012 року згідно рішення 046050023858 від 07.03.2025 року про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до заяви від 28.01.2025 року;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 : до загального страхового стажу роботи періоду з 17.04.2012 року по 30.06.2012 року у ТОВ «Нявленга» згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 . до пільгового стажу роботи за Списком №1 періодів: з 01.02.2002 року по 06.06.2002 року навчання у ПТУ №39 м. Кривого Рогу за професією прохідник; з 14.04.2005 року по 02.11.2007 року на посаді дорожньо-колійного робітника з повним робочим днем у підземних умовах дільниці внутрішньошахтного транспорту №10 шахти імені Орджонікідзе у ПрАТ «Центральний гірничозбагачувальний комбінат». з 07.08.2008 року по 06.11.2008 року, з 10.11.2008 року по 09.02.2009 року, з 25.11.2010 року по 30.03.2012 року, з 01.10.2012 року по 06.08.2013 року та з 28.10.2013 року по 01.07.2014 року на посаді підземного кріпильника з повним робочим днем під землею у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління 528». до підземного стажу роботи, який дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів: з 01.02.2002 року по 07.04.2002 року навчання у ПТУ №39 м. Кривого Рогу за професією прохідник; з 08.04.2002 року по 04.06.2002 року, з 15.07.2002 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 27.08.2003 року роботи на посадах підземного учня підземного прохідника та підземного прохідника з повним робочим днем під землею в АТ «Кривбасзалізрудком»; з 08.01.2004 року по 13.10.2004 року роботи на посаді прохідника в шахті «Ювілейна» у ПрАТ «Суха Балка»; з 14.04.2005 року по 02.11.2007 року роботи на посаді дорожньо-колійного робітника з повним робочим днем у підземних умовах дільниці внутрішньошахтного транспорту №10 шахти імені Орджонікідзе у ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»; з 07.08.2008 року по 06.11.2008 року, з 10.11.2008 року по 09.02.2009 року, з 25.11.2010 року по 30.03.2012 року, з 01.10.2012 року по 06.08.2013 року та з 28.10.2013 року по 01.07.2014 року на посаді підземного кріпильника з повним робочим днем під землею у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління 528»; з 15.08.2014 року по 22.06.2016 року роботи на посаді прохідника з повним робочим днем під землею у Приватному підприємстві «СВІТЕКС»; з 25.04.2019 року по 15.06.2021 року роботи на посаді прохідника з повним робочим днем під землею у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжирінг»;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 обчислення пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а саме у розмірі 80% середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менше як три розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 25 лютого 2025 року перерахунок пенсії в бік збільшення з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком №1;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що при призначенні йому пенсії відповідачем не було зараховано спірні періоди трудової діяльності до пільгового стажу за Списком №1 та до пільгового стажу на підземних роботах, що дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Вважаючи свої права порушеними, впозивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду не надав.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на пенсійного обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 25 лютого 2025 року.
23 червня 2025 року позивач через свого представника звернувся з адвокатським запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив надати інформацію, серед іншого, про те, які періоди роботи були зараховані до підземного стажу та пільгового стажу позивача за Списком №1.
Листом від 02.07.2025 № 0400-010311-8/126179 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області долучило розрахунки, з яких вбачається, що позивачу не було зараховано наступні періоди до пільгового стажу за Списком №1:
-з 01.02.2002 року до 06.06.2002 року, з 08.04.2002 року до 04.06.2002 року, з 15.07.2002 року до 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року до 27.08.2003 року, з 08.01.2004 року до 13.10.2004 року; з 14.04.2005 року до 02.11.2007, з 07.08.2008 року до 06.11.2008 року, з 10.11.2008 року до 09.02.2009 року, з 25.11.2010 року до 30.03.2012 року, з 01.10.2012 року до 06.08.2013 року та з 28.10.2013 року до 01.07.2014 року, з 15.08.2014 року по 22.06.2016, з 25.04.2019 року до 15.06.2021 року; до пільгового стажу за Списком №1 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи: з 07.08.2008 року до 06.11.2008 року, з 10.11.2008 року до 09.02.2009 року, з 25.11.2010 року до 30.03.2012 року, з 01.10.2012 року до 06.08.2013 року та з 28.10.2013 року до 01.07.2014 року, з 14.04.2005 року до 02.11.2007, з 01.02.2002 року до 07.04.2002 року, а також до загального страхового стажу роботи та пільгового стажу роботи за Списком №1 періоду роботи: з 17.04.2012 року по 30.06.2012 року згідно записів з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 04.03.1994, відповідно до рішення 046050023858 від 07.03.2025 року.
Вважаючи протиправними дії стосовно незарахування періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1 та страхового стажу, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Щодо зарахування періоду роботи з 17.04.2012 до 30.06.2012 до загального страхового стажу. 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі, також - Порядок №637).
Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.
Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
За приписами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.
В силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.
Трудовою книжкою позивача, копія якої наявна в матеріалах справи та дійсність якої не ставиться під сумнів відповідачем, підтверджується факт роботи позивача на території російської федерації.
При цьому дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.
Законом України від 01.12.2022 № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким зупинено у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що набрала чинності для України 14 липня 1995 року, зокрема, стаття 13 якої допускала прийняття на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення документів, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції та за установленою формою і скріплені гербовою печаткою.
Втім згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Крім того, як зазначено у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі № 820/5348/17, розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності.
Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 Україна, як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому припинення російською федерацією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не стосуються періодів трудової діяльності осіб, що мали місце в період дії вказаної Угоди, тобто до 01.01.2023.
Незарахування стажу роботи чи розмірів заробітної плати в період чинності міжнародної угоди, які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами, - є неприпустимим та порушує конституційні принципи. Так, працюючи за межами України, особа мала легітимні очікування щодо її пенсійного забезпечення. За наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.
Варто зауважити, що відповідно до частини 1 статті 70 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, припинення договору відповідно до його положень або відповідно до Конвенції звільняє учасників договору від усякого зобов`язання виконувати договір у майбутньому та не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників, які виникли в результаті виконання договору до його припинення.
Отже, прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 та Закону України № 2783-IX, який набрав чинності 23.12.2022, не є підставами для відмови в зарахуванні до страхового стажу роботи позивача спірного періоду роботи на території рф, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень, а позивач працював у російській федерації в той час, коли Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав. При цьому суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.
Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, позивач ОСОБА_1 працював у період з 17.04.2012 до 30.06.2012 та на території російської федерації.
Відтак, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи зараховуються до трудового стажу, а тому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо неможливості зарахування до страхового стажу періоду роботи в російській федерації з огляду на припинення російською федерацією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та на прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 та Закону України № 2783-IX.
Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зарахування до страхового стажу періодів роботи з 17.04.2012 до 30.06.2012.
Щодо зарахування періоду з 17.04.2012 до 30.06.2012 до пільгового стажу суд зазначає, що, відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач у періоди з 17.04.2012 до 30.06.2012 працювала на посаді прохідника на підземній гірничій дільниці з повним робочим днем на підземних умовах. 
Відповідно до п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що умовою для зарахування до пільгового стажу періодів роботи є наявність відомостей про атестацію посади, яка повинна бути зазначена у трудовій книжці або в уточнюючій довідці.
Однак, всупереч вищенаведеному, позивачем доказів, які підтверджують атестацію вказаної посади до матеріалів справи надано не було. 
А тому період з 17.04.2012 до 30.06.2012 не підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1 через відсутність відомостей про проведену атестацію посади «прохідника на підземній гірничій дільниці з повним робочим днем на підземних умовах».
Щодо зарахування періодів роботи з 01.02.2002 до 06.06.2002, з 08.04.2002 до 04.06.2002, з 15.07.2002 до 15.01.2003, з 16.01.2003 до 27.08.2003, з 08.01.2004 до 13.10.2004, з 14.04.2005 до 02.11.2007, з 15.08.2014 до 22.06.2016, з 25.04.2019 до 15.06.2021 пільгового стажу позивача за Списком № 1.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно зі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналізуючи вказані положення суд приходить до висновку, що підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: досягнення певного віку, наявність загального і пільгового (спеціального) стажу роботи, наявність професій (посад) і виробництв у відповідному Списку, зайнятість працівника на цих роботах протягом повного робочого дня, а також підтвердження шкідливих умов роботи працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць за умовами праці.
Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788) та п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383).
Відповідно до п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до довідки №310 від 21.11.2018 ОСОБА_1 навчався у ПТУ № 39 м. Кривого Рогу за професією прохідник з 01.02.2002 до 06.06.2002.
При цьому, як встановлено судом, відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 975 від 29.07.2024 позивач у період з 08.04.2002 до 04.06.2022 працював на посаді підземного учня підземного прохідника , а також з 15.07.2002 до 15.01.2003 підземним прохідником в шахті ім. В.І. Леніна АТ «Криворізький залізорудний комбінат».
Період навчання з 01.02.2002 до 06.06.2002 у ПТУ № 39 м. Кривого Рогу підлягає зарахуванню за Списком № 1 з огляду на таке.
Відповідно до пункту «д» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Відповідно до п.8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Отже, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави не враховувати до пільгового стажу позивача зазначені у трудовій книжці та довідці періоди навчання з 01.02.2002 до 06.06.2002 у ПТУ № 39 м. Кривого Рогу.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 975 від 29.07.2024 позивач працював в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на наступних посадах у наступні періоди:
-з 08.04.2002 до 04.06.2002 на посаді підземного учня підземного прохідника (Атестація робочих місць з умовами праці» наказ по підприємству від 08.12.2000 № 332);
-з 15.07.2002 до 15.01.2003 на посаді підземного прохідника (Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 08.12.2000 № 332);
-з 16.01.2003 до 27.08.2023 на посаді підземного прохідника (Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 08.12.2000 № 332).
Довідкою про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 271 від 31.07.2024 вказано, що позивача у період з 08.01.2004 до 13.10.2004 працював на посаді прохідника підземного у ПрАТ «СУХА БАЛКА» (атестація робочих місць: наказ № 629 від 02.08.2000, № 1304 від 20.10.2005 «Про продовження терміну дії попередньої атестації робочих місць з умови праці» № 1567 від 27.12.2005 по ПрАТ «СУХА БАЛКА».
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 438 від 10.07.2024 позивач у період з 14.04.2005 до 02.11.2007 працював на посаді дорожньо-колійного робітника 3 розряду з повним робочим днем в підземних умовах дільниці внутрішахтного транспорту № 10 шахти Орджонікідзе (атестація робочих місць з умов праці наказ № 553 від 25.03.2005).
Згідно з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 19 від 08.07.2024 позивач працював на посаді прохідника з повним робочим днем в підземних умовах в Приватному підприємстві «СВІТЕКС» у період з 15.08.2014 до 22.06.2016 (атестація робочих місць : Наказ № 48 від 04.09.2012).
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 18 від 08.07.2024 позивач у період з 25.04.2019 до 01.12.2019 та з 01.12.2019 до 15.06.2021 працював прохідником на дільниці № 2 та дільниці № 3 у ТОВ «ТЕХМАЙН ІНЖИНІРИНГ». (атестація робочих місць за умовами праці наказ по підприємству № оп-2 від 27.04.2017).
Отже, періоди роботи з 01.02.2002 до 06.06.2002, з 14.04.2005 до 02.11.2007, підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком №1, а періоди з 01.02.2002 до 06.06.2002, з 08.04.2002 до 04.06.2002, з 15.07.2002 до 15.01.2003, з 16.01.2003 до 27.08.2003, з 08.01.2004 до 13.10.2004, з 14.04.2005 до 02.11.2007, з 15.08.2014 до 22.06.2016, з 25.04.2019 до 15.06.2021 - до підземного стажу роботи, який дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".
Щодо зарахування періодів роботи з 07.08.2008 року по 06.11.2008 року, з 10.11.2008 року по 09.02.2009 року, з 25.11.2010 року по 30.03.2012 року, з 01.10.2012 року по 06.08.2013 року та з 28.10.2013 року по 01.07.2014 року до пільгового стажу позивача за Списком №1 та пільгового стажу на підземних роботах, суд зазначає, що вказані періоди хоч і передбачені відомостями трудової книжки, однак такі відомості не містять інформації про атестацію робочого місця за посадою «підземний кріпильник з повним робочим днем під землею» у ТОВ «Будівельне управління 528», а тому вищевказані періоди не підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплачувати позивачу пенсію у розмірі 80% від його заробітної плати (доходу) згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058-IV) мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналіз норм статті 1 Закону №345 та абз. 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для:
-працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та членів їх сімей;
- працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей;
- працівників, зайнятих повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених вище осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1.
З аналізу зазначених норм вбачається, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку, передбаченому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в спірних правовідносинах є зайнятість позивача на підземних роботах повний робочий день не менш як 15 років.
Суд звертає увагу, що на виконання рішення суду в цій справі відповідачем ще не зараховано до пільгового стажу спірні періоди трудової діяльності, відтак, не розраховано стаж позивача на підземних роботах, що свідчить про передчасність заявлених вимог в частині нарахування та виплати пенсії у визначеному ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" розмірі. 
Щодо дати, з якої має бути здійснено перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи позивача.
З матеріалів справи вбачається, що пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 призначена позивачу з 25.02.2025 на підставі рішення органу Пенсійного фонду України від 07.03.2025 №046050023858. За наслідком прийняття зазначеного рішення був проведений розрахунок пенсії.
Зазначене рішення позивачем не оскаржувалося.
Натомість, лише 23 червня 2025 року позивач через свого представника звернувся з адвокатським запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив надати інформацію, серед іншого, про те, які періоди роботи були зараховані до підземного стажу та пільгового стажу позивача за Списком №1.
Зазначений запит отримано відповідачем 01.07.2025, вх.№27126/8.
Листом від 02.07.2025 № 0400-010311-8/126179 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області долучило відповідні розрахунки,з якими позивач не погодився та звернувся до суду.
Оскільки за наслідком розгляду справи встановлено протиправність дій відповідача в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів трудової діяльності, вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок підлягаютьь задоволенню з дати звернення із відповідною заявою до територіального органу Пенсійного фонду України - 01.07.2025.
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надано доказів на доведення правомірності своїх дії у спірних правовідносинах.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною першої статті 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 3194,88 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 9, 72-90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Ідентифікаційний код: 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щодо незарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 на підземних роботах (шахтарі підземні), що дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів роботи: з 01.02.2002 до 06.06.2002, з 08.04.2002 до 04.06.2002, з 15.07.2002 до 15.01.2003, з 16.01.2003 до 27.08.2003, з 08.01.2004 до 13.10.2004, з 14.04.2005 до 02.11.2007, з 15.08.2014 до 22.06.2016, з 25.04.2019 до 15.06.2021, до пільгового стажу роботи за Списком №1 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи: з 14.04.2005 до 02.11.2007, з 01.02.2002 до 06.06.2022, а також до загального страхового стажу роботи періоду роботи: з 17.04.2012 до 30.06.2012.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.07.2025 зарахування ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи період роботи з 17.04.2012 до 30.06.2012.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.07.2025 зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 на підземних роботах (шахтарі підземні), що дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів роботи: з 01.02.2002 до 06.06.2002, з 08.04.2002 до 04.06.2002, з 15.07.2002 до 15.01.2003, з 16.01.2003 до 27.08.2003, з 08.01.2004 до 13.10.2004, з 14.04.2005 до 02.11.2007, з 15.08.2014 до 22.06.2016, з 25.04.2019 до 15.06.2021, а також до пільгового стажу роботи за Списком №1 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи: з 14.04.2005 до 02.11.2007, з 01.02.2002 до 06.06.2022.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 липня 2025 року перерахунок пенсії з урахуванням зарахованого на виконання рішення суду в цій справі стажу.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Ідентифікаційний код: 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) сплачену суму судового збору у розмірі 3194,88 грн (три тисячі сто дев`яносто чотири гривні вісімдесят вісім копійок) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон