Справа № 638/14888/26
Провадження № 2/638/9662/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
10 вересня 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Латки І.П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
в с т а н о в и в:
У червні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в якому просила суд змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Шевченківського районного суду міста Харкова від 16 грудня 2024 року у справі № 638/16193/24, визначивши розмір аліментів з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку мінімуму та не більш десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 17 листопада 2007 року сторони перебували у шлюбі, який в подальшому був розірваний рішенням Шевченківського районного суду міста Харкова від 18 листопада 2024 року у справі № 638/16196/24. Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
16 грудня 2024 року судовим наказом Шевченківського районного суду міста Харкова у справі № 638/16193/24 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більш десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02 вересня 2024 року та до виповнення дітьми повноліття. Судовий наказ перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби та з ОСОБА_2 стягувались аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на неповнолітніх дітей до 28 червня 2026 року.
ІНФОРМАЦІЯ_5 старшій дитині ОСОБА_4 виповнилось 18 років. Неповнолітній син зареєстрований разом з позивачкою, проживає разом з нею. Відповідач також за зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте за вказаною адресою не проживає.
У зв`язку з досягненням старшою дитиною повноліття позивач вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1/4 частки доходу відповідача. Позивачу відомо, що стан здоров`я відповідача задовільний, аліменти на інших дітей, непрацездатних батьків, дружини він не сплачує, відповідач є пенсіонером, крім того працює. 
Ухвалою суду від 01 липня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання, встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
В судове засідання сторони не з`явилися, про судове засідання повідомлені належним чином. Позивач просила розглянути справу за її відсутністю, висловила згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
З урахуванням викладеного, керуючись ч. 3 ст. 131, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі ухвали від 10 вересня 2026 року суд провів заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17 листопада 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2024 року у справі № 638/16196/24, яке набрало законної сили 19 грудня 2024 року.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження № 255 від 04.07.2008, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження № 138 від 25.04.2013, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 04.07.2008 та Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 25.04.2013 відповідно.
Судовим наказом № 638/16193/24, виданим Дзержинським районним судом м. Харкова 16 грудня 2024 року, стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 02.09.2024 року та до досягнення дітьми повноліття.
Судовий наказ набрав чинності 16 грудня 2024 року.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягами з реєстру Харківської міської територіальної громади та відомостями Єдиного державного демографічного реєстру. 
ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеними особами з фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.04.2026 № 6333-5004017388 та № 6333-5004017405 відповідно.
Згідно з Відповіддю з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери № 2963392 від 01.07.2026 ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 .
За інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.01.2026 ОСОБА_2 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; розмір пенсії протягом серпня 2025 року – січня 2026 року складає 7237,90 грн.
Відповідно до Звіту про здійснені відрахування та виплати від 09.12.2025 за № 187 ОСОБА_2 отримує заробітну плату в ТОВ «ОХОРОНА І БЕЗПЕКА ПЛЮС», нарахована заробітна плата у листопаді 2025 року склала 10589,80 грн. 
Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Статтею 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а може бути зменшений або збільшений у зв`язку зі змінами майнового стану платника/отримувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, з відповідача на користь позивачки стягувалися аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 02.09.2024 року та до досягнення дітьми повноліття. Старша дитина сторін ( ОСОБА_4 ) досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 СК України з відповідача на користь позивачки продовжуються стягуватися аліменти на утримання молодшої дитини ( ОСОБА_3 ) за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
При цьому, суд враховує, що у частині 5 ст. 183 СК України закріплено загальний підхід до визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці заробітку (доходу) платника аліментів, а саме 1/4 частка заробітку (доходу) платника аліментів на утримання однієї дитини.
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що для стягнення аліментів у розмірі, меншому, ніж це передбачено ч. 5 ст. 183 СК України, повинні існувати поважні та істотні обставини, які позбавляють платника аліментів об`єктивної можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, та які відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів.
Судом не встановлено обставин для стягнення аліментів у розмірі меншому, ніж 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Навпаки, встановлені судом обставини свідчать, що відповідач отримує стабільний офіційний дохід (пенсія та заробітна плата), тобто має об`єктивну можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Під час розгляду справи відповідач не надав доказів наявності підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дитину на підставі ст. 188 СК України, не надав доказів наявності на його утриманні інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати відповідно до закону. 
На переконання суду, припинення стягнення аліментів на старшу дитину у зв`язку досягненням нею повноліття є тією іншою підставою для зміни розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України, оскільки подальше стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/6 частки доходу відповідача не буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, враховуючи загальний підхід до визначення частки доходу платника аліментів на одну дитину, закріплений у ч. 5 ст. 183 СК України. Аліменти у вказаному розмірі, враховуючи розмір щомісячного доходу відповідача, не здатні забезпечити право неповнолітньої дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача ОСОБА_1 про необхідність зміни розміру аліментів, визначений судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2024 року у справі № 638/16193/24, у зв`язку з чим змінює розмір аліментів з 1/3 частки доходу платника аліментів, які стягувалися на утримання двох дітей, на 1/4 частку доходу платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , оскільки аліменти у такому розмірі є необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Щодо вимог позивача про обмеження аліментів розміром десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, то вони не ґрунтуються на законі, оскільки таке законодавче обмеження встановлено у ч. 5 ст. 183 СК України лише у разі подання заяви про видачу судового наказу, тоді як обмеження максимального розміру аліментів, стягнутих рішенням суду в порядку позовного провадження, Сімейним кодексом України не встановлено.
Оскільки запропонований позивачем спосіб захисту обмежує права малолітньої особи, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 13 ЦПК України відійти від загального принципу диспозитивності, та визначити розмір аліментів без обмеження максимального розміру, що відповідає вимогам СК України, забезпечить дотримання прав малолітньої особи та буде відповідати якнайкращим інтересам дитини.
Підстав для зміни розміру аліментів з дня пред`явлення позову, як про це просила позивач у позові, судом не встановлено, оскільки положення ч. 1 ст. 191 СК України підлягають застосуванню при вирішенні спору про стягнення аліментів. Натомість предметом позову у цій справі є вимога про зміну розміру аліментів. Відтак, аліменти у розмірі, визначеному цим рішенням, підлягають стягненню після набрання рішенням законної сили. 
Водночас, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволено у повному обсязі, тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, який підлягав сплаті за подання цього позову, тобто у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355, 40 ЦПК України, суд 
у х в а л и в :
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів – задовольнити. 
Змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 грудня 2024 року № 638/16193/24, а саме: стягнути з ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса ВПО:  АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку мінімуму, починаючи з набрання заочним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса ВПО: АДРЕСА_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 10 вересня 2026 року.

Суддя          І.П. Латка