Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/615/26 
Провадження № 2/376/1070/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року м.Сквира
Сквирський районний суд Київської області області в складі:
головуючої судді – Ловінської С.С,
за участю секретаря – Кропивлянської С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №3209606604-369681 від 13.06.2021 в розмірі 10499,70 грн, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.06.2021 між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 було укладено договір № 3209606604-369681 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Відповідно до умов Кредитного Договору, ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 3 100,00 грн; початковий строк кредитування - 22 дні; Дисконтна відсоткова ставка - 1,8500000000000001% на добу за початковий строк кредитування (Лояльний період); Базова процентна ставка - 2.2% на добу за продовжений строк користування кредитом. Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит та перерахував грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_1 . До спливу Лояльного періоду у 22 дні відповідачка не виконала свій обов`язок за Договором та не повернула кредит та навіть не сплатила проценти за користування кредитом. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредит ними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 05.07.2021 року до 02.10.2021 рок у, за ставкою 2,2% на добу. У пункті 3.6. Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст.212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування Кредитом. Враховуючи вищевикладене загальна сума боргу, що підлягає стягненню за договором № 3209606604-369681 від 13.06.2021 станом на дату подання позову до суду становить 10 499,70 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту- 3 100,00 грн; заборгованості за відсотками за користування позикою - 7 399,70 грн.
Ухвалою судді Сквирського районного суду Київської області від 26.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачка відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів..
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 13.06.2021 між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 було укладено договір №3209606604-369681 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 25 зворот -27).
Відповідно до п.1 Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 3100,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту – споживчий кредит (п.1.2. Договору).
Згідно п.2.1. Кредит надається строком на 22 дні (далі –«Лояльний період»), початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця; п.2.2. Сторони погодили, що встановлений в п.2.1. Договору строк Лояльного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом; п. 3.4. Договору відповідно до вимог частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» сукупна вартість кредиту для позичальника (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору, за умови дотримання позичальником Графіку розрахунків, що є Додатком цього Договору, становить 4411 грн, або 142% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 1311 грн, або 42% від суми кредиту.
Пунктами 3.6.-3.9 Договору Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. З наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 730 % річних, що становить 2 % в день від суми Кредиту за кожен день користування ним. У разі порушення Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми Кредиту та процентів за користування ним, Кредитодавець має право нараховувати Позичальнику пеню у розмірі до 2-х % від залишку суми Кредиту за кожний день прострочення повернення Заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення Заборгованості за Кредитом.
ТОВ «Кошельок» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та через платіжну систему ТОВ «ТАС ЛІНК», було проведено успішне зарахування на карту клієнта грошові кошти: дата операції 13.06.2021 10:25:30, сума зарахування 3100,00 грн; карта отримувача НОМЕР_2 , Order ID транзакції - 13113a9b-883b-4c92-b9da-60c5b2e8ade8, що підтверджується листом ТОВ «ТАС ЛІНК» (а.с.33).
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 22.06.2026 АТ КБ «ПриватБанк» надав інформацію про те, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано банківську картку № НОМЕР_1 та надано виписку по рахунку , відповідно до якої 13.06.2026 на платіжну картку було зараховано платіж у сумі 3100,00 грн. 
Також, 13.06.2021 Клієнту було надано Паспорт споживчого кредиту, кредитодавцем за яким є ТОВ «Кошельок» (а.с.25).
До матеріалів справи долучено Правила надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок» (а.с.12-16).
Відповідно до детального розрахунку заборгованості за Договором № 3209606604-369681 від 13.06.2021, заборгованість ОСОБА_1 становить 10499,70 грн, з яких: 3100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 399,70 грн - заборгованість за відсотками (а.с.28-29).
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На момент розгляду справи відповідачка не сплатила зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачкою жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 3209606604-369681 від 13.06.2021 у розмірі 10499,70 грн, з яких: 3100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 399,70 грн - заборгованість за відсотками.
З огляду на викладене, позовні вимоги в заявленому позивачем розмірі є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Водночас позивач просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025 (а.с.19); копію додатку від 10.10.2025 до договору про надання правової допомоги від 12.02.2025 з переліком послуг, що входять до складу правової допомоги (а.с.32); копію Акту №1 від 20.01.2026 приймання-передачі правової допомоги до договору (а.с.20). Як вбачається з вищенаведених документів, вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн.
З врахуванням вищенаведеного, сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає 2 662,40 грн, яка вираховується виходячи із розміру сплати позивачем судового збору за подання даного позову та підтверджується долученим у формі додатку до позовної заяви копією платіжної інструкції та 10 000,00 грн - витрат на правничу допомогу.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальнісю «Кошельок» заборгованість за кредитним договором № 3209606604-369681 від 13.06.2021 у розмірі 10 499,70 грн (десять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень 70 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальнісю «Кошельок» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальнісю «Кошельок» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу проголошення рішення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони у справі: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальнісю «Кошельок», код ЄДРПОУ 40842831, місцезнаходження: 08135, Київська область, Бучанський район, с.Чайки, вул. Антонова, буд.8А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя С.С.Ловінська