465/9360/25
2/465/432/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
11.09.2026 року м.Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Величка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своє позиції зазначає, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 28.04.2024 року уклали Кредитний договір (оферти) № 28.04.2024-100001397.
Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 2500 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.04.2024 року, строком на 112 днів.
Кредитним договором № 28.04.2024-100001397 від 28.04.2024 року передбачено, що позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 28/04/2024; сума кредиту - 2500 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит, - 112 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 17.08.2024 року; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі - "процентна ставка"); розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту; розрахунок денної процентної ставки: 1,24% = (3462,17 / 2500)/112х100%; проценти (економічна сутність - плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші)/(залишку від всієї суми кредиту)/(бази розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку; комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі - "комісія", економічна сутність - плата за надання кредиту) - 10% від суми кредиту та дорівнює 250 грн. 00 коп.; комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту; неустойка - 25 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до Договору від 28.04.2024 року та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 2500 грн. на строк, визначений умовами кредитного договору. У свою чергу, ОСОБА_1 28.04.2024 року отримав кредитні кошти у розмірі 2500 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі.
Водночас ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 8200 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2500 грн., по процентах - в розмірі 4200 грн., комісії - 250,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання - у розмірі 1250,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Позичальник ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис, одноразовим ідентифікатором 28.04.2024 року підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтвердив укладення кредитного договору та отримав на свій рахунок кошти у розмірі 2500 грн., а отже, акцептував умови Договору. Кожна сторінка договору була підписана відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора.
Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження відповідачем попередньої реєстрації з отриманням одноразового ідентифікатора та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Позичальник ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 28.04.2024-100001397 пройшов ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку.
З урахуванням наведеного позивач проситть стягнути на його користь з відповідача наявну заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 8200 грн.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 17.11.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
Після усунення зазначених в ухвалі суду від 17.11.2025 року недоліків ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 25.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач у судові засідання не з`явився, про час і місце їх проведення неодноразово повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, а також будь - яких клопотань на адресу суду не направляв.
Згідно із відомостями, наданими на запит суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місце проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 . За цією адресою відповідачу надсилалися судові повістки про виклик до суду, однак, такі повернуті на адресу суду із зазначенням причини повернення "адресат відсутній". Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З урахуванням наведеного та беручи до уваги положення п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ТОВ «Споживий центр» підлягає частковому задоволенню.
Так, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
За змістом ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 28.04.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 28.04.2024-100001397. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 2500 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.04.2024 року, строком на 112 днів.
Згідно п.3.1. Договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. 
Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор.
Відповідно до п.4.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту - банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-39XX-XXXX-7829.
Згідно з п. 4.3. Договору днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої кредитодавцем платіжної операції з надання кредиту не з вини кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. Неможливість видачі кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням позичальника для її отримання у дату надання/видачі кредиту, зазначену в Заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний Договір є розірваним та припиненим з дати надання/видачі кредиту, зазначеної в Заявці. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу.
Відповідно до п.6.1. Договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором,- негайно з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.
Згідно пункту 9.1. Договору, у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 28.04.2024 року підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, чим підтвердив укладення кредитного договору та отримання на свій рахунок коштів у розмірі 2500 грн. 
Окрім того, отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується квитанцією № 2455330948 від 28.04.2024 року, відповідно до якої 2500 грн. перераховано на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 *29, призначення платежу - видача за договором № 28.04.2024-100001397.
Невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань стало підставою для пред`явлення кредитодавцем даного позову.
Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 28.04.2024-100001397 від 28.04.2024 року заборгованість позичальника ОСОБА_1 становить 8200 грн. та складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2500,00 грн., по процентам - в розмірі 4200,00 грн., комісія - 250,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання - у розмірі 1 250,00 грн.
Згідно із ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.
За змістом ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положеннями ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У даному випадку кредитний договір № 28.04.2024-100001397 від 28.04.2024 року, сторонами якого є ТОВ "Споживчий центр" і ОСОБА_1 , укладено в електронній формі та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором Е227.
Згідно із ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам, суд встановив, що спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.
При укладенні спірного кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування (гривня), суму кредиту (2500 грн.), процентну ставку за користування ним (фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 (один) день користування кредитом), порядок повернення кредиту (112 днів з дати його надання).
Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин суд дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Споживчий Центр» в частині стягнення основного боргу, процентів та комісії є обґрунтованими і підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує, що відповідач будь-яких доказів на спростування заявлених до нього позовних вимог не надав.
Разом із тим, як вбачається із розрахунку заборгованості, позивач просить також стягнути з ОСОБА_1 неустойку в розмірі 1250 грн. як складову частину боргу за кредитним договором № 28.04.2024-100001397 від 28.04.2024 року.
В контексті наведеного суд звертає увагу на те, що неустойка в розмірі 1250 грн. нарахована відповідачу у зв`язку із невиконанням умов договору від 28.04.2024 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим самим же представником позивача. Однак, суд не має правових підстав для стягнення з відповідача неустойки, яка нарахована у період дії воєнного стану, оскільки це прямо суперечить положенням чинного законодавства. Так, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. При цьому, визначено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). А тому, з огляду на пряму законодавчу заборону на стягнення з позичальника неустойки за кредитним договором, нарахованої у період дії воєнного стану, така неустойка в розмірі 1250 грн. 00 коп. стягненню з відповідача ОСОБА_1 не підлягає. 
Відповідно, заявлений позов підлягає частковому задоволенню лише в межах заявлених до відповідача вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією. Водночас нарахована відповідачу у період дії воєнного стану в Україні неустойка в розмірі 1250 грн. підлягає списанню позивачем.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2053 грн. 13 коп.
Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 28.04.2024-100001397 від 28.04.2024 року в загальному розмірі 6950 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2053 (дві тисячі п`ятдесят три) грн. 13 коп. на відшкодування судового збору, що є пропорційним задоволеним позовним вимогам.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, код ЄДРПОУ – 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.