Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/2608/26
 
провадження № 2/650/3006/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
12 серпня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого Сікори О.О.,
за участю секретаря Завістовської Л.А., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути заборгованість за договором про надання коштів у кредит № 71136688 від 21 вересня 2025 року в загальному розмірі 9 630,00 грн, а також 2 662,40 грн судового збору та 4 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Позов обґрунтовано тим, що 21 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання коштів у кредит № 71136688. За умовами договору кредитодавець надав відповідачці 3 000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 20 жовтня 2025 року, зі сплатою 0,2 % від залишку основної суми кредиту за кожний день користування та одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 15 % від суми кредиту, що становить 450,00 грн.
Договором також передбачено, що в разі порушення строку повернення кредиту позичальник сплачує пеню в розмірі 4 % від залишку основної суми за кожний день прострочення. Позивач визначив заборгованість у сумі 9 630,00 грн, з яких: 3 000,00 грн – основний борг, 180,00 грн – проценти за користування кредитом у межах погодженого строку, 450,00 грн – комісія за надання кредиту та 6 000,00 грн – пеня (неустойка). Проценти за понадстрокове користування кредитом позивачем не заявлені.
На підтвердження укладення договору та виконання первісним кредитором своїх зобов`язань надано електронний примірник договору з відомостями про підписання одноразовим ідентифікатором 45406, довідку про ідентифікацію відповідачки через систему BankID НБУ, електронну платіжну інструкцію від 21 вересня 2025 року та довідку ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000045101 від 05 березня 2026 року про переказ 3 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 .
25 лютого 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 25/02/26. Згідно з реєстром прав вимоги № 2 від 25 лютого 2026 року до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором № 71136688 в обсязі, який існував на дату відступлення.
Відзиву на позов, доказів повернення кредиту або заперечень щодо наданого позивачем розрахунку відповідачка не подала. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статей 12, 13, 76–81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За змістом статей 205, 207, 626, 627, 628, 638, 639 ЦК України правочин може вчинятися в електронній формі, а письмова форма вважається додержаною, якщо його зміст зафіксовано в електронному документі та підписано сторонами у встановлений законом спосіб. Статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають можливість укладення електронного договору шляхом акцепту пропозиції та його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Правові висновки щодо допустимості укладення кредитного договору в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Наданий договір містить істотні умови щодо суми кредиту, строку користування, процентної ставки, комісії, порядку повернення та відповідальності за порушення зобов`язань. Відомості BankID НБУ підтверджують ідентифікацію відповідачки, а електронна платіжна інструкція та довідка платіжної установи підтверджують ініціювання й завершення переказу 3 000,00 грн на зазначену в договорі картку. У сукупності ці докази є достатніми для висновку про укладення договору та одержання відповідачкою кредитних коштів.
Відповідно до статей 526, 530, 610, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. За статтями 1048, 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві отримані кошти та сплатити проценти у розмірі й порядку, визначених договором.
Матеріали справи підтверджують надання відповідачці 3 000,00 грн та відсутність платежів у рахунок погашення кредиту. Тому вимога про стягнення основної суми боргу є обґрунтованою.
Проценти в сумі 180,00 грн нараховані виключно в межах погодженого тридцятиденного строку кредитування за ставкою 0,2 % на день: 3 000,00 грн ? 0,2 % ? 30 днів = 180,00 грн. Такі проценти є платою за правомірне користування кредитом за статтею 1048 ЦК України, а не санкцією за прострочення. Сам по собі факт дії воєнного стану не звільняє позичальника від сплати належно погоджених процентів за користування кредитом.
Комісія в сумі 450,00 грн є одноразовою платою за надання кредиту, прямо визначена договором і включена до загальних витрат за споживчим кредитом. Сукупні витрати споживача в межах строку кредитування становлять 630,00 грн, а розрахована на їх підставі денна процентна ставка – 0,7 % від загального розміру кредиту за кожний день користування, що не перевищує встановленого частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимального розміру 1 % на день. Матеріали справи не свідчать, що комісія нарахована за інформацію чи іншу послугу, яка повинна надаватися споживачу безоплатно, тому підстав для відмови у її стягненні немає.
Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу. Договір факторингу № 25/02/26 та реєстр прав вимоги № 2 належно підтверджують перехід до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги за договором № 71136688.
Разом із тим вимога про стягнення 6 000,00 грн пені задоволенню не підлягає. Пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України встановлено, що в період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а неустойка та інші платежі, нараховані з 24 лютого 2022 року за прострочення, підлягають списанню кредитодавцем.
Аналогічне спеціальне правило передбачено пунктом 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки договір укладено 21 вересня 2025 року, строк повернення настав 20 жовтня 2025 року, а вся заявлена пеня нарахована за прострочення, яке виникло під час воєнного стану, відповідачка повністю звільнена від обов`язку її сплати. Імперативність цих норм виключає можливість не лише стягнення пені в заявленому розмірі, а й її зменшення до іншої суми.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню. З відповідачки на користь позивача належить стягнути 3 630,00 грн, з яких 3 000,00 грн – основний борг, 180,00 грн – договірні проценти за користування кредитом та 450,00 грн – комісія. У стягненні 6 000,00 грн пені необхідно відмовити.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 37,6947 %, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1 003,58 грн судового збору.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, витяг з акта № 10ФП від 09 березня 2026 року та платіжний документ на суму 4 500,00 грн. З урахуванням характеру спору, обсягу фактично наданих послуг, критеріїв реальності, розумності та пропорційності задоволених вимог з відповідачки підлягає стягненню 1 696,26 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263–265, 274, 279 ЦПК України, статтями 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування», суд
ВИРІШИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08205, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Садова, будинок 31/33, заборгованість за договором про надання коштів у кредит № 71136688 від 21 вересня 2025 року в розмірі 3 630 (три тисячі шістсот тридцять) гривень 00 копійок, з яких: 3 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 180,00 грн – заборгованість за процентами; 450,00 грн – заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 43311346, 1 003 (одну тисячу три) гривні 58 копійок судового збору та 1 696 (одну тисячу шістсот дев`яносто шість) гривень 26 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні позовної вимоги про стягнення 6 000,00 грн пені (неустойки) та в решті вимог про відшкодування судових витрат – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора