СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2026 року Справа № 480/4347/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4347/25 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 16 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року;
- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 16 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 16 березня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;
- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 16 березня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України. У період з 16.03.2016 по 28.02.2018 відповідач не нараховував та не виплачував йому індексацію грошового забезпечення у належному розмірі. На звернення представника позивача відповідач листом від 17.04.2025 надав копії особистих карток грошового забезпечення, з яких убачається відсутність нарахування та виплати індексації у спірний період.
Позивач вважає, що для обчислення індексу споживчих цін у період з 16.03.2016 по 28.02.2018 має застосовуватися січень 2008 року, оскільки саме з 01.01.2008 постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 були підвищені посадові оклади військовослужбовців, а наступне підвищення відбулося лише з 01.03.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвала про відкриття провадження – відповідачем отримано 06.06.2025 через систему «Електронний суд»
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що проведення індексації грошового забезпечення здійснюється в межах фінансових ресурсів відповідного бюджету, а кошторисними призначеннями Державної прикордонної служби України з липня 2015 року кошти на виплату індексації персоналу не передбачались і до прикордонного загону не надходили.
Крім того, відповідач посилається на те, що військова частина НОМЕР_2 та посада, яку обіймав позивач, були створені у 2015 році, у зв`язку з чим, на його думку, відсутні підстави для застосування січня 2008 року як місяця підвищення доходу. Відповідач також заперечує проти одночасної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб та вважає передчасними вимоги про компенсацію втрати частини доходів, оскільки індексація грошового забезпечення позивачу фактично ще не нарахована та не виплачена.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: 
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ). У період з 16.03.2016 по 28.02.2018 включно відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась позивачу індексація грошового забезпечення, що підтверджується наявними у справі особистими картками грошового забезпечення та не заперечується відповідачем.
Таким чином, спірним є питання наявності у позивача права на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 16.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення посадових окладів, а також похідні вимоги про компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб та компенсацію втрати частини доходів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до частин другої та третьої статті 9 цього Закону до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення, а грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці та грошове забезпечення.
Аналогічні положення містить пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), яким передбачено, що індексації підлягає, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці та складовою грошового забезпечення військовослужбовця, а її проведення у зв`язку зі зростанням споживчих цін є обов`язковим для всіх роботодавців незалежно від форми власності та джерел фінансування.
Посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань суд відхиляє, оскільки відсутність або недостатність бюджетного фінансування не може бути підставою для невиконання встановленого законом обов`язку щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення. Реалізація права особи, що ґрунтується на чинному законодавстві, не може ставитися в залежність від бюджетних призначень та внутрішнього розподілу коштів між розпорядниками бюджетних коштів.
Стосовно визначення місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації у спірний період, суд зазначає наступне.
Пунктом 5 Порядку №1078 у редакції, чинній з 01.12.2015, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів) значення індексу споживчих цін у місяці підвищення приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів.
Зміна інших складових грошового забезпечення без підвищення посадового окладу не змінює місяця, з якого обчислюється індекс споживчих цін. Отже, визначальним є саме місяць підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, а не місяць прийняття військовослужбовця на службу, переведення на іншу посаду чи створення відповідного військового органу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008, були встановлені нові посадові оклади військовослужбовців. Наступне підвищення посадових окладів відбулось лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.
Таким чином, у період з 01.01.2008 по 28.02.2018 розміри посадових окладів військовослужбовців залишались незмінними, тому для проведення індексації грошового забезпечення позивача у спірний період має застосовуватись січень 2008 року як місяць підвищення посадових окладів.
Доводи відповідача про те, що посада позивача та військова частина були створені лише у 2015 році, не впливають на наведений висновок. Пункт 10-2 Порядку №1078 передбачає для новоприйнятих та переведених працівників обчислення індексу споживчих цін з місяця, наступного за місяцем останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає особа. Відтак створення нової посади чи призначення на неї не є самостійною підставою для зміни місяця підвищення доходу.
Повноваження відповідача щодо визначення місяця підвищення посадового окладу не є дискреційними, оскільки законодавством передбачено лише один правомірний варіант поведінки - проведення індексації відповідно до Порядку №1078 із застосуванням місяця фактичного підвищення посадового окладу.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 16.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін, є протиправною.
Щодо позовної вимоги про одночасну компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб суд зазначає наступне.
Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №44 грошова компенсація виплачується особам, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, для відшкодування утриманих сум податку з доходів фізичних осіб із грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. Така компенсація виплачується одночасно з виплатою відповідного грошового забезпечення.
Оскільки індексація є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, її нарахування та виплата має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44. Отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України від 19.10.2000 №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи та організації здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.
Статтею 2 Закону №2050-III встановлено, що компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. Відповідно до статті 3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу, а згідно зі статтею 4 виплата компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Пунктами 2-4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, також передбачено, що компенсація проводиться у разі затримки виплати нарахованих грошових доходів, які не мають разового характеру, та виплачується разом з основною сумою заборгованості.
Отже, основними умовами для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати доходу та фактична виплата відповідної заборгованості. Компенсація втрати частини доходів має бути нарахована і виплачена у день виплати основної суми доходу.
У цій справі індексація грошового забезпечення за заявлений період відповідачем позивачу ще не нарахована та не виплачена. Відтак на момент розгляду справи не настала передбачена статтею 4 Закону №2050-III умова для виплати компенсації - фактична виплата заборгованості за відповідний місяць.
За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів і про зобов`язання здійснити її нарахування та виплату є передчасними та задоволенню не підлягають.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне з метою повного захисту прав позивача визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у спірний період та зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін, з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». Доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, тому підстави для їх розподілу відсутні. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16.03.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною виплатою компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44. 
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.М. Кунець