ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 серпня 2026 року | Справа № 280/3730/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
22.04.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивачка просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не розгляді заяви позивачки про отримання грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_2 , поданого нею від 04.12.2025 року, у нарахуванні та виплаті позивачці грошового забезпечення;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці виплату грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_2 , зниклого безвісті 05.09.2025, у розмірі та порядку, встановленому постановою КМУ №884 від 30.11.2016, починаючи з дня зникнення безвісті - 05.09.2025.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно акту службового розслідування, що 08.09.2025, молодший сержант ОСОБА_2 вважається таким, що зник безвісти. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулась до відповідача через ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про отримання грошового забезпечення її зниклого безвісти чоловіка. Відповідно до накладної №6900500750572 від 04.12.2025 та опису вкладення, позивачкою було подано необхідні документи до відповідача. Проте відповідей від військової частини отримано так і не було. Вважаючи таку бездіяльність протиправною, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 23.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи.
Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив. У поданому до суду 07.05.2026 відзиві на позовну заяву зазначає, що за результатами розгляду заяви позивачки про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти від 04.12.2025, яка була направлена через ІНФОРМАЦІЯ_2 за №1429/3298, військовою частиною було прийнято рішення, в якому було відмовлено у виплаті грошового забезпечення та додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн належні молодшому сержанту ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 ) старшому стрільцю вогнеметнику 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 який зник безвісти 08.09.2025 року (наказ командира в/ч НОМЕР_1 №6091 від 03.10.2025 року) його дружині та представнику двох неповнолітніх дітей ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 ) у зв`язку із відсутністю довідки з реквізитами, що унеможливлює виплату, а також у зв`язку із неможливістю розрахувати частку дружини через відсутність витягів з Державного реєстру актів цивільного стану про народження військовослужбовця, в т.ч витяги про смерть його батьків, про шлюб та розлучення - до надання документів.
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.
Згідно акту службового розслідування встановлено, що в період часу з 08 години 30 хвилин по 09 годину 20 хвилин 08.09.2025, внаслідок штурмових дій противника молодший сержант ОСОБА_2 перестав виходити на зв`язок. Військовослужбовець виконував бойове розпорядження командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2025 №475/БР1дск. 
Згідно з пунктом 2 та 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 03.10.2025 року №6091 "Про результати службового розслідування" за фактом зникнення безвісти молодшого сержанта ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання 08.09.2025 року зазначено:
вважати молодшого сержанта ОСОБА_2 таким, що зник безвісти 08.09.2025 року … під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;
начальнику фінансово - економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 нараховувати молодшому сержанту ОСОБА_2 додаткову грошову винагороду відповідно до абзацу третій пункту 11 розділу ХХХІV наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, у розрахунку 100 000 грн. на місяць за час безвісної відсутності, або до дня обрання законної сили рішення суду про визнання його загиблим, або оголошеним померлим.
04.12.2025 ОСОБА_1 звернулась до Військової частини НОМЕР_1 через ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про отримання грошового забезпечення зниклого безвісти чоловіка.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти від 04.12.2025, яка була направлена через ІНФОРМАЦІЯ_2 за №1429/3298 від 11.12.2025, військовою частиною було прийнято наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.01.2026 №15 "Про виплату грошового забезпечення та додаткових винагород сім`ям безвісти зниклих військовослужбовців", в якому зазначено:
«965. Відмовити у виплаті грошового забезпечення та додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень належні молодшому сержанту ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 ) старшому стрільцю вогнеметнику 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 який зник безвісти 08.09.2025 року (наказ командира в/ч НОМЕР_1 №6091 від 03.10.2025 року) його дружині та представнику двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 ) у зв`язку із відсутністю довідки з реквізитами, що унеможливлює виплату, а також у зв`язку із неможливістю розрахувати частку дружини через відсутність витягів з Державного реєстру актів цивільного стану про народження військовослужбовця, в т.ч витяги про смерть його батьків, про шлюб та розлучення - до надання документів;
965.1 Депонувати та здійснити перерахування на спеціальний реєстраційний рахунок молодшому сержанту ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 ) старшому стрільцю-вогнеметнику 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 який зник безвісти 08.09.2025 року (наказ командира в/ч НОМЕР_1 №6091 від 03.10.2025 року) належну та не виплачену частку грошового забезпечення часткою в розмірі 100% за період з 01.12.2025-31.12.2025 року».
Позивачка зазначає, що відповіді на її заяву отримано не було, тому вона звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Питання виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, які зникли безвісти за особливих обставин, врегульовані нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також механізм реалізації таких виплат чітко визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 (далі - порядок №884).
Відповідно до Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється визначеним військовослужбовців, які зникли безвісти за особливих обставин, за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Для призначення та виплати грошового забезпечення членам сім`ї зобов`язані подати відповідну заяву разом із пакетом документів, визначеним п. 3 Порядку №884, що підтверджують особу та родинні зв`язки.
Як встановлено судом, позивачка звернулась до військової частини через ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти чоловіка. Водночас позовні вимоги обґрунтовано тим, що військова частина нібито допустила протиправну бездіяльність щодо нерозгляду вказаної заяви.
Проте матеріалами справи спростовується факт бездіяльності відповідача.
Судом встановлено, що заява позивачки була предметом розгляду уповноваженим органом військової частини, за результатами якого прийнято рішення (оформлене наказом) від 01.01.2026 №15, яким у задоволенні заяви було відмовлено. Сам по собі факт того, що рішення прийнято не на користь заявниці, не свідчить про нерозгляд звернення чи про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Процедура розгляду була реалізована у відповідності до Закону.
Надаючи правову оцінку правомірності самої відмови військової частини, суд зазначає наступне.
Пунктом 3 Порядку №884 чітко встановлений перелік документів, які потрібні для отримання грошового забезпечення іншою особо, а саме:
копія паспорта громадянина України або копія тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - копія паспортного документа іноземця або копія документа, що посвідчує особу без громадянства, копія посвідки на постійне/тимчасове проживання, копія посвідчення біженця або копія іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України);
копія документа, що засвідчує реєстрацію заявника у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Реєстру, внесені до паспорта громадянина України (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
копія свідоцтва про шлюб або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу - для виплати грошового забезпечення дружині (чоловікові);
копія свідоцтва про народження дитини або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців;
копія документа, що підтверджує:
- призначення особи опікуном, піклувальником малолітньої (неповнолітньої) дитини військовослужбовця, усиновлення такої дитини, - для виплати грошового забезпечення законним представникам на малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців або дітей військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку);
- призначення військовослужбовця опікуном, піклувальником повнолітніх дітей, рідних братів (сестер) чи їх усиновлення, - для виплати грошового забезпечення повнолітнім дітям військовослужбовців, їх рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці;
- встановлення інвалідності, - для виплати грошового забезпечення дітям військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам;
копія свідоцтва про народження військовослужбовців або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців;
копія рішення суду про поновлення батьківських прав - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців, які були позбавлені батьківських прав стосовно військовослужбовців;
копія свідоцтва про смерть особи, яка має право на отримання грошового забезпечення (за наявності), - для перерахунку частки виплати грошового забезпечення;
інформація про назву банку та номер поточного банківського рахунка (у форматі IBAN) - для зарахування грошового забезпечення визначеній особі.
Як вбачається з рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, причиною відмови є: відсутність довідки з реквізитами, що унеможливлює виплату, а також у зв`язку із неможливістю розрахувати частку дружини через відсутність витягів з Державного реєстру актів цивільного стану про народження військовослужбовця, в т.ч витяги про смерть його батьків, про шлюб та розлучення - до надання документів.
Проте суд критично оцінює посилання відповідача на необхідність надання витягів з Державного реєстру актів цивільного стану про народження військовослужбовця, оскільки Порядок №884 визначає вичерпний перелік документів, що подаються членами сім`ї і не містить обов`язку заявника самостійно збирати та надавати весь масив довідок із реєстрів цивільного стану. Більше того, п. 6 Порядку №884 передбачено можливість та обов`язок уповноважених органів та військових формувань самостійно отримувати необхідну інформацію з відповідних державних реєстрів у порядку взаємодії.
Водночас, незважаючи на необґрунтованість вимог щодо надання додаткових витягів із ДРАЦС, ключовою та правомірною підставою для відмови у здійсненні виплат у даному випадку є відсутність у заяві позивачки необхідних банківських реквізитів, що передбачено п. 3 Порядку №884.
Здійснення будь-яких виплат із державного бюджету є фінансовою операцією, яка вимагає обов`язкової наявності повних, достовірних і коректних платіжних реквізитів одержувача, зокрема інформація про назву банку та номер поточного банківського рахунка (у форматі IBAN) - для зарахування грошового забезпечення визначеній особі.
Покладення обов`язку надати належні реквізити для перерахування коштів безпосередньо на особу, яка претендує на виплату, напряму ґрунтується з положеннями Порядку №884. Військова частина не має можливості здійснювати бюджетні виплати за відсутності банківських даних заявника.
Отже, хоча частина посилань відповідача у рішенні про відмову є необґрунтованою, наявність такої перешкоди, як відсутність банківських реквізитів, робила об`єктивно неможливим здійснення виплати на момент звернення.
Окрім того, суд зазначає, що відмова у виплаті через відсутність реквізитів не позбавляє позивачку права на повторне звернення до відповідача щодо спірного питання.
За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати позивачці не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 77, 90, 139, 241-246 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити. 
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України
Рішення у повному обсязі складено та підписано «24» серпня 2026 року.

Суддя Р.В. Кисіль