Справа №705/6089/25
2/705/936/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року        м.Умань Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого – судді Піньковського Р.В. 
при секретарі Заповітряній Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ «Черкасиобленерго» в особі відокремленого структурного підрозділу «Уманські енергетичні мережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, 
У С Т А Н О В И В:
АТ «Черкасиобленерго» в особі відокремленого структурного підрозділу «Уманські енергетичні мережі» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість не облікованої електричної енергії в сумі 141 618 грн. та судовий збір у сумі 3028,00 грн..
В обґрунтування позову зазначено, що АТ «Черкасиобленерго» здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої території Черкаської області, виконує функції, має права і обв`язки оператора системи розподілу. ПАТ «Черкасиобленерго» здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої постановою НКРЕКП від 16.11.2018 року №1447.
Внаслідок порушення відповідачем ПРРЕЕ, у відповідності до вимог п.8.2.5 ПРРЕЕ представниками оперпатора системи розподілу було складено акт про порушення №007145 від 17.12.2024 в присутності ОСОБА_2 особа, яка допустила на об`єкт споживача.
22.12.2024 на поштову адресу відповідача надіслано другий примірник акту про порушення №007145 від 17.12.2024, а також лист про надсилання документів де зазначено, що 15.01.2025 о 10:00 год. за адресою АДРЕСА_1 , відбудеться засідання комісії з розгляду акту про порушення №007145 від 17.12.2024.
15.01.2025 відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, на якому розглянуто акт про порушення №007145 від 17.12.2024 та прийнято рішення: акт про порушення складено правомірно, споживача визнано причетним до порушення, вказаного в акті; провести розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, згідно глави 8.4 ПРРЕЕ (пп.6 п.8.4.2 та п.8.4.11 ПРРЕЕ) враховуючи допустимий тривалий струм для провідника СІП 2*16 (мідь) згідно з гл. 1.3 ПУЕ (30А), яким було виконано самовільне підключення та у відповідності до п.п.4 п.8.4.8 ПРЕЕ за період з 17.12.2023 по 18.12.2024. Вказане рішення оформлено протоколом №007145 від 15.01.2025.
Сума нарахувань згідно з розрахунком обсягу та вартості необлікованої електричної енергії складає 17393 КВТ* год в сумі 141618,70 грн.
Отже, внаслідок порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, АТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО» від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Уманські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» відповідачем було завдано майнову шкоду в сумі 141 618,70 грн.
21.01.2025 на поштову адресу відповідачу було надіслано лист №юр/75 від 15.01.2025 про надсилання документів з розгляду акту про порушення №007145 таких, як протокол засідання комісії від 15.01.2025 та розрахункові документи для оплати вартості необлікованої електричної енергії.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу розглянути без участі представника та позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи у його відсутність, на адресу суду не надходило. Відзив або зустрічну позовну заяву відповідач не подав.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відносини, пов`язані з розподілом, купівлею-продажем та постачанням електричної енергії споживачам регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Закон також визначає організаційні засади функціонування ринку електричної енергії в Україні.
Відповідно до ч.1 ст. 4. Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між постачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за № 312 (далі – ПРРЕЕ).
Відповідно до пп. 1 п. 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).
Умовами публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії не передбачено дозвіл на самовільне підключення споживачу з метою безоблікового споживання електричної енергії, а тому, відповідачем порушено пп. 1 п. 5.5.5. ПРРЕЕ.
Споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлений на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії (пп. 4, 20 п. 5.5.5. ПРРЕВ).
Відповідно до п.1.1.2 ПРРЕЕ: необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромержі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно; самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення.
Пункт 8.4.2 ПРРЕЕ містить перелік порушень, у разі виявлення яких здійснюється визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами.
За змістом п. 8.2.4. ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. 
Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_2 .
Відповідно до особового рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 є споживачем послуг ПАТ «Черкасиобленерго» Уманські енергетичні мережі.
Згідно акту про порушення № 007145 від 17.12.2024, складеного представниками ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Уманські енергетичні мережі», вбачається, що самовільно підключено електропроводку до електричної мережі, між ізоляторами вводу і ввідними клемами лічильника, а саме облаштування відгалуження від ввідного дроту в обхід лічильника. відгалуження виконано приховано. Вказане порушення неможливо виявити під час контрольного огляду. Виявлене порушення передбачено пунктом 8.4.2 ПРЕЕЕ. Згідно п.11 Акта про порушення № 007145 від 17.12.2024 особа, що допустила в будівлю ОСОБА_2 – акт підписав. Зауваження до складеного акта відсутні.
Відповідно до акту про опломбування речового (вилученого) доказу порушення або іншого предмету (засобу) від 17.12.2024 складеного працівниками ПАТ “Черкасиобленерго” Уманські енергетичні мережі в присутності представника споживача ОСОБА_2 – вилучено та опломбовано зразок проводу самовільного підключення.
22.12.2024 на адресу ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , направлено лист №2592 від 19.12.2024 з примірником Акта про порушення №007145 від 17.12.2024 з повідомленням про дату та час засідання комісії щодо розгляду вказаного акту.
Протоколом № 007145 засідання комісії з розгляду актів про порушення від 15.01.2025, складеного Відокремленим структурним підрозділом «Уманські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», вирішено, щодо обсяг та вартість не облікованої енергії складає 17393 кВт.год на суму 141 618,70 грн.
21.01.2025 на адресу відповідачів направлено протокол № 007145 засідання комісії з розгляду актів про порушення від 15.01.2025, розрахунок та рахунок про обсяг та вартість не облікованої енергії.
01.04.2025на адресу ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , направлено претензію №16 за вих.юр/185 від 31.03.2025 про сплату боргу за необліковану електроенергію.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (надалі Закон №2189) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі статтею 5 Закону №2189 до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). 
Частина 1 статті 6 Закону №2189 встановлює, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону №2189 індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Частина 2 статті 6 Закону №2189 передбачає, що виконавцями послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.
Статтями 7, 8 Закону №2189 визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача – є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. 
При цьому, п.1 ч.2 ст.7 Закону №2189 передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
Згідно статті 12 Закону № 2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Статтею 630 ЦК України передбачено, що законом або договором може бути встановлено, що окремі умови договорів визначаються відповідно до типових умов договорів (типових договорів) та примірних договорів певного виду. Кабінет Міністрів України, органи державної влади, уповноважені Кабінетом Міністрів України або законом, можуть рекомендувати орієнтовні умови договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Сторони не можуть відступати від змісту типових умов договорів (типових договорів), але мають право конкретизувати їх. Сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст. Зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, має відповідати такому замовленню.
Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу.
Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.
З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України “Про електронну комерцію” (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам наведених актів законодавства. Крім того, аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.
Верховним Судом України у Постанові від 27 лютого 2019 року, у справі №334/2789/15-цзазначено, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.
Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, факти невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2189 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 
За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним, що між сторонами виникли на продовжують існувати договірні взаємовідносини щодо надання та споживання електричної енергії. Відповідачем порушено вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії, що призвело до споживання необлікованої електричної енергії та утворення боргу, підтвердженого розрахунком обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 141 618 грн. 70 коп.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. 
На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про ринок електричної енергії», ст.ст.11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 630, 634 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 279-283, 354 ЦПК України, суд – 
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства (IBAN р/р НОМЕР_2 в Філії Черкаського ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 354507, код ЄДРПОУ 22800735) вартість необлікованої електричної енергії в сумі 141618 гривень 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства (IBAN р/р НОМЕР_2 в Філії Черкаського ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 354507, код ЄДРПОУ 22800735) сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Р. В. Піньковський