УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/7035/26 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С. 
Номер провадження №33/4805/1219/26
Категорія ст.122-4 КУпАП Доповідач Кіянова С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: 
судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,
за участю:
захисника Галагуза В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Галагуза В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 10.07.2026 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Згідно постанови суду, 19.05.2026 року о 19 год 59 хв в м. Житомирі, по вул. С. Параджанова, 64 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП та місце події залишив, чим порушив п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Галагуз В.В. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. Вважає постанову незаконною, оскільки обставини події з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що судом не враховано, що на місці події учасники дорожньо-транспортної події домовилися добровільно про відшкодування шкоди, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. 
Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , в судове засідання апеляційного суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, день та час апеляційного розгляду. Клопотання про відкладення апеляційного розгляду не заявляв.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Враховуючи, що відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП участь ОСОБА_1 в апеляційному розгляді не є обов`язковою, його інтереси представляє адвокат Галагуз В.В., який подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , та не просив про відкладення апеляційного розгляду, підтвердив, що правова позиція з останнім погоджена, апеляційний суд вважає можливим проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідача, доводи захисника Галагуза В.В. в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст.122-4 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у залишені місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад), а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Відповідно до п.2.10 а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вказані норми закону врахував та належним чином аргументував свої висновки.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №684407 від 05.06.2026, вбачається, що 19.05.2026 року о 19 год 59 хв в м. Житомирі, по вул. С. Параджанова, 64 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП та місце події залишив, чим порушив п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.
Висновки суду про порушення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджуються доказами, які були досліджені судом безпосередньо та яким надано оцінку у сукупності та взаємозв`язку, а саме :
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 684407 від 05.06.2026 року, складеного за фактом залишення водієм ОСОБА_1 місця ДТП, до якої він причетний, що сталася 19.05.2026р. о 19 год 59 хв в м. Житомирі, на вул. С. Параджанова, 64;
-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7317385 від 05.06.2026 року, винесеної відносно водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП ( керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка");
-копією схеми місця ДТП від 19.05.2026 року;
-копією письмової заяви ОСОБА_1 від 26.05.2026р., з викладом обставин ДТП, яка сталася 19.05.2026р. по вул. Параджанова, 64 за участю останнього, коли він керував автомобілем Skoda д.н.з. НОМЕР_1 , з автомобілем Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ; 
-копією письмової заяви ОСОБА_2 від 26.05.2026р., з викладом обставин ДТП, яка сталася 19.05.2026р. по вул. Параджанова, 64 за його участю, коли він керував автомобілем Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_2 , з автомобілем Skoda д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .
Зазначені докази, які були досліджені апеляційним судом, у своїй сукупності є такими, що доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. 
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (п.43), «Берктай проти Туреччини» від 01.03.2001 року (п.127), неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП є необґрунтованими, оскільки чинне законодавство України, а саме п. 2.11 ПДР та примітка до ст. 124 КУпАП, дозволяє водіям залишати місце ДТП без виклику поліції виключно у разі спільного складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так званого Європротоколу.
Як встановлено судом та не заперечується захистом, Європротокол водіями на місці події не складався. Твердження про те, що водії «дійшли згоди» в усній формі або шляхом передачі коштів, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог пункту 2.10 ПДР України. Усна домовленість між учасниками пригоди не скасовує факт настання події ДТП та не є законною підставою для самовільного залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки ОСОБА_1 залишив місце події до оформлення ДТП у встановленому законом порядку, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що судом не враховано положень ст. 18 КУпАП (крайня необхідність), апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки зазначена норма закону передбачає, що дія в стані крайньої необхідності передбачає усунення небезпеки, яка загрожує державному або суспільному порядку, власності, правам і свободам громадян, якщо ця небезпека за даними обставинами не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернута шкода. Натомість ні в матеріалах справи, ні в апеляційній скарзі захисником не наведено жодних реальних, невідворотних обставин (як-от загроза життю чи здоров`ю, термінова евакуація пораненого тощо), які б об`єктивно змусили ОСОБА_1 залишити місце ДТП. Сама лише наявність домовленості між учасниками ДТП щодо відшкодування шкоди, завданої транспортним засобам, не є ознакою крайньої необхідності в розумінні ст. 18 КУпАП.
Посилання захисту на те, що фабула протоколу не відповідає обставинам справи та відсутні докази об`єктивної і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, повністю спростовуються наявними у справі матеріалами. Об`єктивна сторона правопорушення за ст. 122-4 КУпАП полягає у залишенні водієм місця пригоди, до якої він причетний. Факт ДТП та залишення водієм ОСОБА_1 місця події зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 . Більш того, факту причетності до вказаної події ДТП водій ОСОБА_1 та водій Мушинський не оспорювали.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується умислом: водій усвідомлював факт зіткнення, однак свідомо залишив місце пригоди, не виконавши вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України. Передбачений ПДР механізм самостійного врегулювання (Європротокол) учасниками пригоди дотриманий не був. При цьому апеляційним судом враховано, що за відсутності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у водія ОСОБА_1 , у зв`язку з чим на останнього було накладено адміністративне стягнення, Європротокол не міг бути складений. 
Таким чином, під час апеляційного розгляду справи, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в : 

Апеляційну скаргу захисника Галагуза В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 10.07.2026 року відносно  ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП – без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах 
Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова