Справа № 260/405/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

06 липня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.
з участю секретаря судового засідання: Тайстри І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року, ухвалене суддею Гутій О.В., в справі за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та про зобов`язання вчинити дії

встановив:

У квітні 2023 року громадянин Румунії ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та про зобов`язання вчинити дії.
Позов мотивує тим, що 24.10.2022 у справі №309/4679/22 постановою Хустського районного суду Закарпатської області громадянина ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення за ч.2 ст.204-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 13 600 грн., а квадроцикл марки «Саn Am Bombardier», який був визнаний засобом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, конфісковано для подальшої передачі до парку ЗСУ.
Однак, не погоджуючись із наведеним по суті та за наявності численних процесуальних порушень 02 листопада 2022 року позивачем було подано апеляційну скаргу на вказану постанову, що саме по собі не дозволяло виконання такої постанови в частині конфіскації та стягненні штрафу до завершення розгляду. Фізична передача квадроцикла марки «Саn Am Bombardier» була протиправною, з порушеннями чинного законодавства.
В подальшому позивачем було надано до суду численні звернення до відповідача, інших установ для з`ясування місцезнаходження квадроциклу. 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, конфіскований згідно постанови суду квадроцикл марки «Can Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_3 – постановлено повернути власнику транспортного засобу або уповноваженій ним особі.
З урахуванням вищезазначеного просив суд: 
-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо отримання/передачі 17.11.2022 квадроцикла марки «Саn Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_3 відповідно до актів приймання-передачі транспортних засобів і техніки та актів приймання-передачі основних засобів передані НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
-Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 повернути громадянину Румунії ОСОБА_1 квадроцикл марки Саn Am Bombardier, номер шасі НОМЕР_3 .
-Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо відомчої реєстрації квадроцикла марки Саn Am Bombardier, 2015 р.в., номер шасі НОМЕР_3 , який належить громадянину Румунії ОСОБА_1 та скасувати таку.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року, позовну заяву задоволено.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо отримання/передачі 17.11.2022 квадроцикла марки «Саn Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_3 відповідно до актів приймання-передачі транспортних засобів і техніки та актів приймання-передачі основних засобів передані НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 повернути громадянину Румунії ОСОБА_1 квадроцикл марки «Саn Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_3 .
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо відомчої реєстрації квадроцикла марки «Саn Am Bombardier», 2015 р.в., номер шасі НОМЕР_3 , який належить громадянину Румунії ОСОБА_1 та скасовано таку.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), на користь громадянина Румунії ОСОБА_1 1211,20 гривень судових витрат.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) на користь громадянина Румунії ОСОБА_1 1211,20 гривень судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ), подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, постановленим за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Вказує, що суд першої інстанції не з`ясував на яких правових підставах громадянин Румунії ОСОБА_1 перебував на території України, чи він дійсно є власником такого квадроциклу та чи проходив такий митний контроль.
Суд порушив ст. 6 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», п. 7, 29 Положення про військово-транспортний обов`язок, затверджений постановою Кабміну від 28.12.2000 №1921, тобто суд ухвалив повернути транспортний засіб переданий на потреби ЗСУ позивачеві.
Позовні вимоги про визнання протиправним та скасування дій та рішень органів державної влади щодо примусового відчуження майна в умовах воєнного стану слід визнати неналежним, неефективним способом захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах, що підтверджується висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.10.2024 у справі №712/3525/23. Належним способом захисту порушеного права позивача є відшкодування вартості майна.

У дане судове засідання учасники справи не з`явились.
До початку розгляду спору від адвоката Семенова Ю.О., який діє в інтересах громадянина Румунії ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якому адвокат просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідачі  ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, зокрема шляхом отримання судової повістки в особисті кабінети підсистеми «Електронний суд», про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного документу від 15.02.2026 (Т3 а.с.19-20). 
Сторони по справі не з`явились, однак такі були повідомлені про судове засідання належним чином, матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, тому таку цивільну справу слід вирішити по суті.
Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 23 жовтня 2022 року в с. Яблунівка Хустського району був складений протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №140227, відповідно до якого о 22 год. 45 хв. прикордонний наряд від відділення інспекторів прикордонної служби на напрямку 151 знаку (територія місцевої територіальної громади) на відстані 20 м від лінії державного кордону в межах прикордонної смуги виявив та затримав громадянина Румунії (позивача) спільно з іншими громадянами Румунії за незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску на власному транспортному засобі квадроциклі марки Саn Am Bombardier, номер шасі № НОМЕР_3 . Своїми діями вчинив порушив ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП (Т1, а.с.50).
24.10.2022 у справі №309/4679/22 постановою Хустського районного суду Закарпатської області громадянина ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення за ч.2 ст.204-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 13 600 грн., квадроцикл марки «Саn Am Bombardier», який був визнаний засобом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП конфісковано для подальшого передачі до парку Збройних сил України (Т1, а.с.63-64).
В подальшому, не погоджуючись із наведеним по суті 02 листопада 2022 року позивачем було подано апеляційну скаргу на вказану постанову (Т1, а.с.72).
Однак, керівником апарату районного суду було передано справу про адміністративне правопорушення 10.11.2022 року та отримано Закарпатським апеляційним судом 11.11.2022 року.
Відтак, відбулася помилкова видача представнику відповідача постанови Хустського районного суду з відміткою про «набрання законної сили». Однак вказана відмітка автоматично «знімається» в системі документообігу при отриманні апеляційної скарги, про що було повідомлено сторонам по справі.
Також з листа керівника апарату Закарпатського апеляційного суду від 19.05.2023 вбачається, що станом на 19.05.2023 розгляд справи в апеляційному порядку триває, постанова Хустського районного суду від 24.10.2023 не набрала законної сили (Т1 а.с.116).
Крім того згідно з відповіді на адвокатський запит від 26.05.2026 року, Хустський районний суд зазначив, що відповідачу - відділу прикордонної служби направлялася копія постанови «без відмітки про набрання законної сили», оскільки було апеляційне оскарження (Т1 а.с.121-126).
Також відмітка «про набрання законної сили» постановою була відсутня і в Єдиному державному реєстрі судових рішень, до якого є вільний доступ користувачів.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 26.12.2023 постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, конфіскований згідно постанови суду квадроцикл марки «Can Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_3 вирішено повернути власнику транспортного засобу або уповноваженій ним особі (Т1 а.с.97-201).
16.11.2022 відповідно до акту приймання-передачі основних засобів військова частина НОМЕР_1 передала основні засоби - квадроцикл марки Саn Am Bombardier, номер шасі № НОМЕР_3 до ІНФОРМАЦІЯ_7 (Т1 а.с.171).
17.11.2022 відповідно до акту передачі транспортних засобів та техніки, право власності на ТЗ квадроцикл марки Саn Am Bombardier, номер шасі № НОМЕР_3 підтверджено Постановою Хустського районного суду від 24.10.2022 року та вказаний квадроцикл прийнято в/ч НОМЕР_1 прикордонного загону (Т1 а.с.174,177,).
В подальшому, була здійснена відомча реєстрація квадроциклу марки Саn Am Bombardier, номер шасі № НОМЕР_3 та такий знаходиться на обліку ІНФОРМАЦІЯ_8 (військова частина НОМЕР_1 ) (Т1 а.с.250).
З відповіді Закарпатської ОВА від 26.03.2024 року вбачається, що радою оборони області рішення щодо безоплатної передачі майна-квадроциклу марки Саn Am Bombardier, номер шасі НОМЕР_3 не приймалося. (Т2 а.с.28).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу (частина третя статті 321 ЦК України).
У разі стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії та за інших надзвичайних обставин, з метою суспільної необхідності майно може бути примусово відчужене у власника на підставі та в порядку, встановлених законом, за умови попереднього і повного відшкодування його вартості (реквізиція) (частина перша статті 353 ЦК України).
В умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості (частина друга статті 353 ЦК України).
Реквізоване майно переходить у власність держави або знищується. Оцінка, за якою попередньому власникові була відшкодована вартість реквізованого майна, може бути оскаржена до суду (частини третя та четверта статті 353 ЦК України).
У разі реквізиції майна його попередній власник може вимагати взамін надання йому іншого майна, якщо це можливо. Якщо після припинення надзвичайної обставини реквізоване майно збереглося, особа, якій воно належало, має право вимагати його повернення у судовому порядку.
У разі повернення майна особі у неї поновлюється право власності на це майно, одночасно вона зобов`язується повернути грошову суму або річ, яка була нею одержана у зв`язку з реквізицією, з вирахуванням розумної плати за використання цього майна (частини п`ята та шоста статті 353 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин Румунії ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до  ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) у зв`язку з тим, що 22.10.2022 у позивача та інших громадян Румунії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) було вилучено 3 квадроцикли марки «Саn Am Bombardier», зокрема один з яких належить позивачу (номер шасі № НОМЕР_3 ).
Позивач вказував, що його було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП. 
24.10.2022 у справі №309/4679/22 постановою Хустського районного суду Закарпатської області громадянина Румунії ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення за ч.2 ст.204-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 13 600 грн., квадроцикл марки «Саn Am Bombardier», який був визнаний засобом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП конфісковано для подальшого передачі до парку Збройних сил України.
Відповідачем (ВЧ НОМЕР_1 ) була здійснена відомча реєстрація квадроциклу марки Саn Am Bombardier, номер шасі № НОМЕР_3 та такий знаходиться на обліку ІНФОРМАЦІЯ_8 (військова частина НОМЕР_1 ). Водночас, під час реєстрації такого ТЗ ВЧ НОМЕР_1 посилалася на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 24.10.2022 у справі №309/4679/22.
Однак, постановою Закарпатського апеляційного суду від 26.12.2023 постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, конфіскований згідно постанови суду квадроцикл марки «Can Am Bombardier», номер шасі № НОМЕР_3 вирішено повернути власнику транспортного засобу або уповноваженій ним особі.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини справи встановлені судом під час розгляду справи №309/4679/22 є преюдиційного характеру.
Апеляційним судом в рамках розгляду справи №309/4679/22 встановлено, що прикордонним загоном належними та допустимими доказами не доведено факт незаконного перетину кордону ОСОБА_1 , а тому такий звільнений від адміністративної відповідальності та повертаючи конфіскований квадроцикл позивачу суд визнав, що такий є його власністю.
Таким чином, постановою Закарпатського апеляційного суду від 26.12.2023 у справі №309/4679/22 встановлено відсутність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 204-1 КУпАП та повернуто конфіскований квадро цикл у власність ОСОБА_1 .
Водночас, у своїх доводах апеляційної скарги відповідач посилається на неналежний, неефективний спосіб захисту прав та інтересів обраний позивачем у спірних правовідносинах, що підтверджується висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.10.2024 у справі №712/3525/23. Належним способом захисту порушеного права позивача, на переконання відповідача, є відшкодування вартості майна.
Аналізуючи постанову Великої Палати Верховного суду від 23.10.2024 у справі №712/3525/23, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для застосування такого до даних правовідносин у зв`язку з нерелевантністю такої постанови з огляду на таке.
Так, в межах вищезгаданої постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що позивачка обрала неналежний (неефективний) спосіб судового захисту, пред`явивши, зокрема, вимоги про визнання протиправним та скасування протокольного рішення робочої групи, акта про примусове відчуження майна та листа начальника Черкаської обласної військової адміністрації про погодження протокольного рішення щодо примусового відчуження спірного майна.
Крім того, зазначила Велика Палата Верховного Суду, що пред`явлена позивачкою вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_5 повернути їй як власнику згаданий автомобіль та ключі від нього також є неналежним способом захисту у спірних правовідносинах з огляду на те, що спірний транспортний засіб пройшов нову реєстрацію і після цього перебуває у власності держави і, відповідно, користуванні – військового підрозділу Збройних Сил України.
Тобто, позивачка, в межах справи №712/3525/23 звернулась до суду із позовом у зв`язку з тим, що робочою групою РВ ГУНП в Черкаській області було прийнято рішення про примусове відчуження ТЗ на потреби ЗСУ посилаючись на ст. 17 Закону України «Про оборону України», Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».
В даному випадку, перед Великою Палатою Верховного Суду стояло завдання з`ясувати чи є правомірним вилучення ТЗ на потреби ЗСУ, який суб`єкт має право приймати таке рішення, на підставі якого документу може здійснюватись таке вилучення та коли таке майно може бути повернуто його власнику.
Указами Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан та оголошено про проведення загальної мобілізації. 
03 березня 2022 року зазначений указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 затверджено Верховною Радою України, а саме Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію».
Воєнний стан та загальна мобілізація тривають дотепер.
Статтею 17 Закону України «Про оборону України» передбачено, що в умовах воєнного стану відповідно до закону допускається примусове вилучення приватного майна та відчуження об`єктів права приватної власності громадян з наступним повним відшкодуванням їх вартості у порядку та терміни, встановлені Кабінетом Міністрів України. Аналогічна норма міститься у частині другій статті 353 ЦК України.
Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» визначає механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану. 
Примусове відчуження майна – позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості (пункт 1 частини першої статті 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»). Примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості (частини перша та друга статті 3 вказаного Закону).
У вищезгаданій постанові, Великою Палатою Верховного Суду досліджувався механізм примусового відчуження особистого приватного майна громадян України під час дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.
Водночас, у цивільній справі №260/450/24 ТЗ позивача було вилучено без посилання на вищезгадані норми законодавства, однак на підставі постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 24.10.2022 у справі №309/4679/22, яка, як уже встановлено судом першої інстанції, не набрала законної сили у зв`язку з оскарженням такої до апеляційного суду.
Суд може конфісковувати ТЗ, якщо такий є/був засобом вчинення адміністративного правопорушення, однак такий не передається на потреби ЗСУ, допоки немає остаточного рішення у справі, тобто допоки рішення не набрало законної сили.
З відповіді Закарпатської ОВА від 26.03.2024 вбачається, що радою оборони області рішення щодо безоплатної передачі майна-квадроциклу марки «Саn Am Bombardier», номер шасі № НОМЕР_3 не приймалося.
На момент виникнення спірних відносин також діяв Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17 травня 2012 року № 4765-VI (далі – Закон № 4765-VI) та інші нормативно-правові акти, зокрема Порядок розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2012 р. № 998 (далі – Порядок), який регулює питання компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану та Положення про військово-транспортний обов`язок, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2000 р. № 1921 (далі – Положення), що регулює питання передачі транспортних засобів і техніки військовим формуванням під час мобілізації.
У порушення вимог п.п.1,2, ч 1 ст 1. ч 3 ст 3, ч1 ст 4. ч 1ст. 5 Закону України № 4765-VI 27 прикордонним загоном ІНФОРМАЦІЯ_9 неправомірно здійснено примусове відчуження транспортного засобу позивача.
Тому, відповідач, всупереч вищезазначеному здійснив відомчу реєстрацію квадроциклу марки Саn Am Bombardier, номер шасі № НОМЕР_3 та такий знаходиться на обліку ІНФОРМАЦІЯ_8 (військова частина НОМЕР_1 ).
Враховуючи все вищезгадане, постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2024 у справі №712/3525/23 не підлягає застосуванню до даних правовідносин, оскільки така стосується іншого предмету спору, інших позовних вимог та різного суб`єктного складу.
Крім цього, у своїх доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції порушив ст. 6 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», п. 7, 29 Положення про військово-транспортний обов`язок, затверджений постановою Кабміну від 28.12.2000 №1921.
Однак, такі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, у зв`язку з вище встановленими обставинами судом апеляційної інстанції.
Слід також звернути увагу, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 05.05.2026 у справі №260/2734/23, де в рамках даної цивільної справи громадянин Румунії ОСОБА_2 звернувся до суду до  ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та про зобов`язання вчинити дії, залишено без задоволення апеляційні скарги відповідачів, а рішення суду про задоволення позову – без змін.
Отже, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, правильно встановивши норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та оцінивши у сукупності наявні в матеріалах справи докази ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги зворотного не довели, а тому подану апеляційну скаргу на підставі ст. 375 ЦПК України, колегія суддів залишає без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року – без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 12, 18, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України апеляційний суд
ухвалив:
апеляційну скаргу  ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ), залишити без задоволення.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14 липня 2026 року.
Суддя-доповідач: 
Судді: