Справа № 673/513/26 
Провадження № 2/673/633/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
"06" липня 2026 р. м. Деражня 

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі: 
головуючої судді - Грицишиної Л.В.
з участю:
секретаря судового засідання - Осієвської Н.В.,
розглянувши в м. Деражня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

22 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» звернулося до ОСОБА_1 з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання кредиту №4243936 від 02.12.2020 року, яка утворилась на день подачі позову, у розмірі 51 720 грн. 56 коп., з яких: 7 922 грн. 88 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 43 797 грн. 68 коп. – заборгованість за відсотками, а також судові витрати по справі.
В обґрунтування заявленого позову вказує, що 02.12.2020 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 4243936. Сторони домовились, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Алекскредит» перерахувало на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 9 000 грн, узгоджений строк повернення кредиту до 30.06.2021 року, базова процентна ставка 1,7% в день, акційна процентна ставка 1,28% в день, спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту 3%. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому договором. 
Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 30.06.2021 року включно. ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 51 720 грн. 56 коп.
29.10.2025 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» укладений Договір факторингу № 29/10-2025, відповідно до якого ТОВ «Алекскредит» відступило на користь ТОВ «Секвоя Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами, у тому числі за договором про надання кредиту №4243936 від 02.12.2020 року, що укладений між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 
31.10.2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс»», укладений Договір факторингу № ДФ-31102025, відповідно до якого ТОВ «Секвоя Капітал» відступило на користь ТОВ «ФК «Солвентіс»» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором про надання кредиту №4243936 від 02.12.2020 року, що укладений між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 .
Із урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «Солвентіс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №4243936 від 02.12.2020 року у розмірі 51 720 грн. 56 коп.
Ухвалою судді від 27 травня 2026 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправки рекомендованих повідомлень за зареєстрованим місцем його проживання та розміщенням на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про його виклик. Відзиву на позов не подав, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
За ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, згідно ст.281 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02.12.2020 року між ТОВ «Алекскредит»та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №4243936. 
За умовами цього кредитного договору ОСОБА_1 відповідно до 1.2., 1.3. Договору отримав кредит на вирішення власних фінансових питань та зобов`язався сплатити Проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов Договору. 
Відповідно до п. 1.3., 1.4. Договору Сума кредиту складає 9 000 грн. яка надається, в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника.
Згідно п. 1.5. Договору Позичальник сплачує Кредитодавцю суму кредиту та Проценти за користування кредитом, Неустойку (пеню, штраф), яка може нараховуватися у випадку порушення Позичальником умов цього Договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує Позичальник.
Відповідно до п.1.7. Договору нарахування Процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку:
- за п.1.7.1. Договору у випадку використання Кредиту менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи Дострокове виконання Зобов`язань, Позичальник сплачує фіксовану суму Процентів за користування кредитом, яка складає 6,40% від визначеної в п. 1.3. цього Договору суми кредиту.
- за п.1.7.2. Договору у випадку використання Позичальником Лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту та сплати Процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 02.12.2020 року до 01.01.2021 року (включно) (Базовий період) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,28% (Акційна ставка) або Ставка за програмою лояльності. Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Лояльних (покращених) умов кредитування складає 12 456 грн., у тому числі Основна сума кредиту 9 000 грн., Проценти за користування кредитом 3 456 грн.
- за п.1.7.3. Договору при використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають:
- в Базовий період з 02.12.2020 року до 01.01.2021 року (включно) - 1,70 % за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка);
- в Спеціальний період з 02.01.2021 року до 30.06.2021 року (включно) - 3 % за один день користування Кредитом.
Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 13 595,40 грн.
Згідно п.1.7.4. Договору використання Базової процентної ставки у Базовому періоді, нарахування процентів у Спеціальному періоді за Спеціальною процентною ставкою є правом Кредитодавця. Кредитодавець без погодження з Позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених Договором Процентів за користування кредитом.
ТОВ «Алекскредит» виконало умови договору та 02.12.2020 перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача через ТОВ «ФК «Елаєнс», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, кошти в розмірі 9 000 грн., маска картки № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ ««ФК «Елаєнс» від 02.11.2024.
29.10.2025 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» укладений Договір факторингу № 29/10-2025, відповідно до умов якого ТОВ «Алекскредит» зобов`язується відступити ТОВ «Секвоя Капітал» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Секвоя Капітал» зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити ТОВ «Алекскредит» ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб,
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29/10-2025 від 29.10.2025року, відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4243936 від 02.12.2020, сума заборгованості по якому становить 51 720 грн. 56 коп., з яких: 7 922 грн. 88 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 43 797 грн. 68 коп. – заборгованість за відсотками.
31.10.2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс»», укладений Договір факторингу № ДФ-31102025, відповідно до умов якого ТОВ «Секвоя Капітал» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Солвентіс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Солвентіс» зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити ТОВ «Секвоя Капітал» ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 року, відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4243936 від 02.12.2020, сума заборгованості по якому становить 51 720 грн. 56 коп., з яких: 7 922 грн. 88 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 43 797 грн. 68 коп. – заборгованість за відсотками.
Таким чином, ТОВ «ФК «Солвентіс» правомірно набуло право вимоги за договором про надання кредиту №4243936 від 02.12.2020 року.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.
Отже, підписання договору про надання кредиту №4243936 від 02.12.2020 року свідчить про те, що ОСОБА_1 усі умови цілком зрозумів і своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вищевказаний договір кредитної лінії №4243936 від 02.12.2020 року підписаний відповідачем електронним підписом, а наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 р. у справі № 524/5556/19).
Отже, вказаний договір кредитної лінії №4243936 від 02.12.2020 року, підписаний сторонами є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 02.12.2020 року між сторонами виникли договірні відносини щодо користування коштами.
Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивачем надано детальний (щоденний) розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №4243936 від 02.12.2020, згідно якого станом на 29.10.2025 року сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 51 720 грн. 56 коп., з яких: 7 922 грн. 88 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 43 797 грн. 68 коп. – заборгованість за відсотками, а також судові витрати по справі.
Водночас, відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, судом враховується правовий висновок, сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12. 
В п.54 вказаної Постанови, Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.
Як встановлено судом, відповідно до п. 3.1 договору про надання кредиту № 4243936 від 02.12.2020 року, який міститься в матеріалах справи, сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з 02.12.2020 року до 30.06.2021 року включно, який одночасно визначено кінцевою датою виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.
З аналізу долученого позивачем детального (щоденного) розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач ОСОБА_1 частково виконував свої договірні зобов`язання. Зокрема, ним було сплачено проценти за користування кредитними коштами у загальному розмірі 8 623 грн. 15 коп., а також здійснено погашення основної суми кредиту у розмірі 1 077 грн. 12 коп., що свідчить про часткове виконання грошового зобов`язання.
Разом з тим судом встановлено, що відповідно до зазначеного розрахунку первісний кредитор продовжував нараховувати проценти за користування кредитом до 29.08.2021 року, тобто після закінчення строку кредитування, визначеного договором.
Відповідно до п. 1.7.2 договору сторони погодили, що у разі застосування позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме за умови повного повернення кредиту та сплати нарахованих процентів протягом Базового періоду з 02.12.2020 року по 01.01.2021 року включно, проценти за користування кредитом нараховуються за акційною процентною ставкою 1,28 % за кожний день користування кредитом.
Водночас пунктом 1.7.3 договору передбачено, що у разі застосування Загальних умов кредитування у Спеціальному періоді, який триває з 02.01.2021 року по 30.06.2021 року включно, проценти підлягають нарахуванню за ставкою 3 % за кожний день користування кредитними коштами.
Крім того, згідно з п. 1.7.4 договору застосування акційної процентної ставки у Базовому періоді, а також спеціальної процентної ставки у Спеціальному періоді є правом кредитодавця. При цьому кредитодавець вправі на власний розсуд без додаткового погодження із позичальником зменшити розмір процентів, що підлягають нарахуванню за договором.
З дослідженого судом детального розрахунку вбачається, що первісний кредитор фактично застосував до відповідача акційну процентну ставку 1,28 % не лише протягом Базового періоду, а й до 02.03.2021 року включно. Починаючи з 03.03.2021 року, кредитодавцем було застосовано процентну ставку 3 % на день, яка нараховувалася до 29.08.2021 року.
Однак, оскільки строк кредитування відповідно до умов договору закінчився 30.06.2021 року, нарахування будь-яких процентів після зазначеної дати, а саме за період з 01.07.2021 року по 29.08.2021 року, здійснено всупереч вимогам цивільного законодавства і правовому висновку Великої Палати Верховного Суду.
Відтак, обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню, є нарахування процентів за договором про надання кредиту №4243936 від 02.12.2020 року за період з 02.12.2020 року по 30.06.2021 року в розмірі 37 459 грн. 38 коп. з яких: 7 922 грн. 88 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 29 536 грн. 50 коп. – заборгованість за відсотками.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2026 року між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Солвентіс» був укладений договір про надання правової допомоги №43657029/03 а також додаткова угода №4243936 від 27.03.2026 року до договору.
Згідно акту на підтвердження факту надання правової допомоги від 27.03.2026 року вбачається, що вартість наданих ФОП ОСОБА_2 юридичних послуг щодо підготовки позовної заяви ТОВ «ФК «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 6 000 грн. 
Однак, враховуючи, часткове задоволення позовних вимог, суд, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, прийшов до висновку, що з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню на користь ТОВ «ФК «Солвентіс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 345 грн. 59 коп. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 928 грн. 28 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13, 81, 142, 263-265, 268, 279, 280-282, 352, 354, 355, ЦПК України, суд-
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №4243936 від 02.12.2020 року в розмірі 7 922 грн. 88 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» 1 928 грн. 28 коп. судового збору та 4 345 грн. 59 коп. витрат на професійну правничу допомогу. 
В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», місце знаходження: вул. С. Петлюри, 21/1 м. Бровари Київської області 07406, код в ЄДРПОУ: 43657029; Рахунок: IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346.
Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 10.07.2026 року.

Суддя:	  	Л.  В.  Грицишина