Справа № 588/1705/26
провадження № 3/588/504/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2026 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирогоща Дубенського району, Рівненської області, громадянин України, одружений, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 командир другого стрілецького взводу дев`ятої стрілецької роти третього батальйону територіальної оборони, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за частиною 3 статті 172-11 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:
До Тростянецького районного суду Сумської області 31.08.2026 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії РВЗ №30 від 14.08.2026 стосовно ОСОБА_1 , який обвинувачується у тому, що згідно рапорта тимчасово виконуючого обов`язки начальника групи персоналу штабу третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 від 07.06.2026 стало відомо, що сержант ОСОБА_1 командир другого стрілецького взводу дев`ятої стрілецької роти третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 не прибув із відпустки за сімейними обставинами, а саме в місце тимчасової дислокації підрозділу АДРЕСА_2 . У телефонній розмові із сержантом ОСОБА_1 останній повідомив, що не прибуде, оскільки погіршилось його здоров`я і йому призначений прийом до лікарів у рівненському військовому госпіталі. На даний час він стаціонарному лікуванні не перебуває, знаходиться за місцем проживання.
07.06.2026 на ім`я начальника штабу – заступника командира третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт тимчасово виконуючого обов`язки начальника групи персоналу штабу третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_3 про те, що у телефонній розмові із сержантом ОСОБА_1 останній повідомив, що в частину не прибуде, оскільки погіршилось його здоров`я і йому призначено прийом до лікаря у Рівненському військовому госпіталі.
29.05.2026 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт тимчасово виконуючого обов`язки третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_3 , про те, що 09.06.2026 засобами системи електронного документообігу надійшло повідомлення із Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради, вих. № 09062026 надійшов перелік військовослужбовців, що перебувають на лікуванні 09.06.2026 (вх. №4182/ВЛК від 09.06.2026) з якого встановлено, що сержант ОСОБА_1 командир другого стрілецького взводу дев`ятої стрілецької роти третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 , 08.06.2026 року госпіталізований до указаного закладу. 
07.06.2026 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт начальника штабу заступника командира третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , про те, що сержант ОСОБА_1 командир другого стрілецького взводу дев`ятої стрілецької роти третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 , який з 07.06.2026 рахується таким, що здійснив самовільне залишення військової частини не прибувши після відпустки за сімейними обставинами. 
Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 сержанта ОСОБА_1 командира другого стрілецького взводу дев`ятої стрілецької роти третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що вибув у відпустку за сімейними обставинами з 24.05.2026 по 06.06.2026.
Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 сержанта ОСОБА_1 командира другого стрілецького взводу дев`ятої стрілецької роти третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 06.07.2026 року вважати таким, що 07.06.2026 самовільно залишив військову частину та призупинити усі виплати.
Згідно з витягом до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 07.06.2026 призначено службове розслідування по факту самовільного залишення військової частини.
Відповідно до акту службового розслідування від 06.07.2026 служове розслідування призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2026 №1323/нагд вважати завершеним.
Указане діяння командиром третього батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_7 кваліфіковано за частиною 3 статті 172-11 КУпАП, як самовільне залишення військової частини або місця служби, вчинене в умовах особливого періоду.
У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, зазначив, що вину визнає. Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-11 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Отже, справа може бути розглянута без участі ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення надані докази, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії РВЗ №30 від 14.08.2026 (а.с.3-4); 
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування від 07.06.2026 №1323/нагд та про результати службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини» та наказ від 30.06.2026 «Про результати службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини» (а.с.5-8, 19);
- акт службового розслідування (а.с.14-18);
- рапорти (а.с.20-22, 23, 24);
- направлення №9741-3242-5051-8988 на лікування (а.с.25);
- довідка військово-лікарської комісії від 15.06.2026 № 2026-0615-1257-0202-7 (а.с. 28-31);
- відпускний квиток після закінчення строку відпустки (а.с. 32);
- доповідь про самовільне залишення підрозділу в районі виконання завдань (а.с.38-40);
- доповідь про вияснення обставин по самовільному залишенню підрозділу в районі виконання завдань (а.с. 41-43);
- службова та медична характеристика (а.с. 44-45, 46);
- письмові пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с.33, 34); 
- епікриз виписний № 8073 Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради (а.с.31);
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП, виходячи з таких обставин.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за частиною 3 статті 172-11 КУпАП настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Відповідно до частини 4 статті 172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
У статті 1 Закону України № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» надано роз`яснення терміну особливий період, яким є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац 5 статті 1 Закону України № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Згідно з частиною 8 статті 4 Закону України № 343-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, та триває до тепер.
Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
За загальним правилом суб`єктом військового адміністративного та військового дисциплінарного деліктів, до яких відносяться й адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-11 КУпАП, є особа, яка перебуває на військовій службі.
У частині 9 статті 1 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку (частина 4 статті 24 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Разом з тим ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі за мобілізацією (а.с.58).
Отже фактично військовослужбовець не може притягуватися до відповідальності за частиною першою чи третьою, а відразу притягується до відповідальності за частиною 4 статті 172-11 КУпАП.
Натомість, дії ОСОБА_1 уповноваженою особою ВСП кваліфіковано за частиною 3 статті 172-11 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом. Суддя також не має права самостійно здійснити перекваліфікацію правопорушення, оскільки це призведе до погіршення правовоо становища особи.
Відповідно до вимог пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 172-11 КУпАП слід закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись статтями 38, 274, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-11 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Лебедь