Справа № 573/871/26
Номер провадження 2/573/592/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2026 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Черкашиної М.С.,
з участю секретаря – Півньової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження заочно цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Основний зміст позову. 
30.04.2026 ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому вказує, що 23.09.2025 між товариством і відповідачем укладено кредитний договір № 22.09.2025-100000581, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 3 000 грн, строком на 168 днів до 09.03.2026, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами та комісій на умовах визначених договором. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 10 590 грн, яка складається з: 3 000 грн – тіло кредиту, 3 990 грн – проценти, 600 грн – комісія за надання кредиту. 
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства вказану суму.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 14.05.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Заяви, клопотання.
У судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр» - Сарана А.О. не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника товариства, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 4 зв.).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо своєї адреси суду не надав, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином (а. с. 20).
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що представник позивача проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом.
23.09.2025 між ОСОБА_2 і ТОВ «Споживчий центр» в електронному вигляді шляхом акцепту пропозиції на укладення договору на сайті кредитодавця було укладено кредитний договір № 22.09.2025-100000581 (кредитної лінії), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 3000 грн на 168 днів до 09.03.2026, з поверненням суми кредиту у кінці строку кредитування, зі сплатою комісії, пов`язаної з наданням кредиту, у розмірі 5% від суми кредиту, що дорівнює 150 грн, (а. с. 7-10).
У договорі сторони визначили, що кредит надається на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX- 4841.
У пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферті), заявці кредитного договору № 22.09.2025-100000581 (кредитної лінії), відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 22.09.2025-100000581 від 23.09.2025, інформаційному повідомленні, позичальником вказаний ОСОБА_2 та зазначено, що ці документи підписані ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Також судом встановлено, що 04.01.2024 між ТОВ «Споживчий центр» і ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» було укладено договір про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-2024/01-2, згідно з яким останнє прийняло на себе зобов`язання надавати ТОВ «Споживчий центр» послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, а саме: здійснювати від імені ТОВ «Споживчий центр» прийом на розрахунковий рахунок платіжної установи безготівкових платежів споживачів, що звертаються до платіжної установи з метою здійснення переказу коштів в якості оплати торговцю вартості його товарів, робіт або послуг, та виконувати платіжні операції з переказу ТОВ «Споживчий центр» отриманих від споживачів платежів в порядку, в розмірі та у строки, передбачені цим договором; виконувати платіжні операції з переказу споживачам виплат в порядку, в розмірі та у строки, передбачені цим договором (Копія договору зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі).
За надання ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» послуг з виконання платіжних операцій, вказаних у п. 1.1. цього договору, ТОВ «Споживчий центр» зобов`язався виплачувати платіжній установі винагороду у порядку і на умовах, передбачених цим договором.
23.09.2025 ТОВ «Споживчий центр» через ТОВ «Універсальні платіжні рішення» перерахувало на банківську картку № НОМЕР_1 3 000 грн за договором № 22.09.2025-100000581 (копія листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» зберігається в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі).
ОСОБА_2 , скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 10590 грн, з яких: 300 грн - основний борг, 3990 грн - проценти, 600 грн – комісія за надання кредиту (а. с. 11).
Норми права, які застосовує суд.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Висновки суду.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними.
Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між позивачем і відповідачем у справі було укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов та правил такого договору. 
ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за договором, надавши кредитні кошти ОСОБА_2 . Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором порушив, по теперішній час не повернув заборгованість за кредитом. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам слід також стягнути 2 662 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 81, 141, 247, 265, 273, 274 ЦПК України,
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, код ЄДРПОУ 37356833) до  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 10590 (десять тисяч п`ятсот дев`яносто) грн заборгованості за кредитним договором № 22.09.2025-100000581 від 23.09.2025, а також – 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судових витрат.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідач має право подати протягом 30 днів з дня проголошення заочного рішення заяву про його перегляд до Білопільського районного суду Сумської області.

Суддя –     ЧЕРКАШИНА М.С.