Справа № 740/1052/26 
Провадження № 2/740/1294/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

09 липня 2026 року      місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Роздайбіди О.В.,
при секретарі Дьоміній Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити» (надалі – ТОВ «Нові Кредити») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
встановив:
03 березня 2026 року ТОВ «ФК «Нові Кредити» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 56561,51 грн та судового збору у розмірі 2662,40 грн. 
Позовні вимоги мотивовано тим, що 16.10.2023 між ТОВ «ФК «Нові Кредити» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про споживчий кредит № 00-700023. Відповідно до умов договору кредитодавець надав позичальникові грошові кошти у виді відновлювальної кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту 7000,00 грн на загальний строк 380 календарних днів, що включає в себе Основний період та Другий період. Позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, а також разовий платіж (за наявності) за послуги кредитодавця, пов`язані з видачею кредиту, відповідно до умов цього Договору, додатків до нього та Внутрішніх правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Нові Кредити».
ТОВ «ФК «Нові Кредити» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на потрібну їй суму. Проте відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у результаті чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 56561,51 грн, з яких: 4902,80 грн - заборгованість по кредиту; 45801,84 грн - заборгованість по процентам; 5856,87 грн – інфляційні втрати за період з 01.11.2024 по 26.01.2026.
У зв`язку з наведеним, позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 березня 2026 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено; витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази. 
Від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла запитувана судом інформація.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідачка не сповістила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. У встановлений судом строк відзив на позов не подала.
У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. 
Судом установлено, що 16.10.2023 між ТОВ «ФК «Нові Кредити» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про споживчий кредит № 00-700023, який підписаний останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором LN3938, відповідно до умов якого відповідачці надано грошові кошти у вигляді кредитного ліміту 7000,00 грн шляхом переказу на банківський рахунок позичальника за номером банківської картки НОМЕР_1 , наданої ОСОБА_1 під час оформлення заявки (а.с. зворотна сторона 6-12).
Згідно п. 4.6.1. Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня надання суми Кредиту Позичальнику (здійснення першого та наступних Траншів) та до закінчення строку кредитування в межах дії Основного періоду та Другого періоду. Нарахування процентів розраховуються від суми Кредиту, яка залишається у користуванні Позичальника.
Основний період починає свій перебіг з дати надання/видачі Кредиту «16» жовтня 2023 року та діє до «31» жовтня 2023 року (включно), строком на 15 календарних днів. Під час користування кредитом в основний період Позичальник сплачує процентну ставку в розмірі 2,50% в день. Другий період починає свій перебіг (у разі наявності заборгованості за Основним періодом) з «01» листопада 2023 року та діє до дати повернення Кредиту «31» жовтня 2024 року (включно), строком на 365 календарних днів. Під час користування кредитом в другий період Позичальник сплачує процентну ставку в розмірі 2,49% в день від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 4.6.2., 4.6.3. Договору).
Сторони погодили, що у зв`язку з наданням кредиту у формі кредитної лінії на підставі п. 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» графік платежів по Договору не надається (п. 4.11. Договору).
Згідно з п. 9.1. невід`ємною частиною цього Договору є Правила, Заявка на отримання кредиту та Паспорт споживчого кредиту (у разі наявності). Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця.
Відповідно до п. 9.5. Договору Позичальник гарантує та підтверджує, що він повністю ознайомився і погоджується з умовами Договору, вони є зрозумілими й справедливими.
Факт зарахування коштів у сумі 7000,00 грн ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 , відповідно до п. 3.5.7. Договору, підтверджується платіжною інструкцією 7ab20aba-25d9-43af-bd1e-649481904b92 від 16.10.2023 (зворотна сторона 16).
З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260330/61934-БТ від 02 квітня 2026 року, наданої на виконання ухвали суду від 20 березня 2026 року вбачається, що у банку на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку зараховано кошти на суму 7000,00 грн 16 жовтня 2023 року (а.с. 62-63).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-700023 від 16.10.2023, загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 15.07.2025 становить 50704,64 грн, з яких: 4902,80 грн - заборгованість за тілом кредиту; 45801,84 грн - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 17-19).
27.05.2025 на адресу ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Нові Кредити» надіслано вимогу про досудове врегулювання спору за Договором про споживчий кредит №00-700023 від 16.10.2023, в якій відповідачці запропоновано здійснити погашення заборгованості в сумі 50704,64 грн (а.с. 20).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 509, ч. 3 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з положеннями ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За встановлених обставин ТОВ «ФК «Нові Кредити» виконало свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кошти за договором про споживчий кредит у встановленому розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак остання в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустила спірну заборгованість.
Тому, суд вважає, позовні вимоги в частині стягнення із відповідачки заборгованості за кредитним договором у сумі 50704,64 грн, яка складається із 4902,80 грн заборгованості по кредиту та 45801,84 грн заборгованості за процентами, такою що підлягає задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідачки суми інфляційного збільшення за період з 01.11.2024 по 26.01.2026 у розмірі 5856,87 грн, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. 
Відповідно до пункту 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Як встановлено судом, договір про споживчий кредит № 00-700023 з ОСОБА_1 укладено 16.10.2023, тобто після 23.02.2022, а отже позовні вимоги про стягнення з відповідачки суми інфляційного збільшення за період з 01.11.2024 по 26.01.2026 у розмірі 5856,87 грн задоволенню не підлягають.
За таких обставин позов підлягає задоволенню частково, на користь позивача підлягають стягненню із відповідачки 50704,64 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн в дохід держави (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст. 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача, на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 2662,40х89,64%=2386,57 грн. 
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280, 282 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити» заборгованість за кредитним договором № 00-700023 від 16.10.2023 у розмірі 50704 (п`ятдесят тисяч сімсот чотири) гривні 64 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити» 2386 (дві тисячі триста вісімдесят шість) гривень 57 копійок судового збору.
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити», адреса: 02002, м. Київ, вул. Митрополита Андрія Шептицького, буд. 4-а, код ЄДРПОУ 42152351.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Роздайбіда