Провадження № 2/359/2816/2026 
Справа № 359/445/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«02» червня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
за участі секретаря судового засідання - Кулакевич В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
встановив:
21.01.2026 ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину. Після розірвання шлюбу спільна дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не виконує свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини, хоча має таку можливість (а.с.1-4).

Ухвалою судді від 29.01.2026 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.18-19).

В призначене судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі. Відповідач позовні вимоги визнає.

Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

В силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 14 червня 2015 року 27 травня 2025 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 25 квітня 2025 року, що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб та відповідним судовим рішенням (а.с.10,12).

Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданим 20 вересня 2016 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.11).

Як стверджує позивач, що відповідачем не оспорюється, малолітній син проживає разом позивачкою та знаходиться на її утриманні. 

Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України ч астка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до вищенаведених вимог чинного законодавства позивач має право на отримання аліментів від відповідача на утримання малолітнього сина.

Відповідач є особою працездатного віку, та згідно із поданою заявою за своїм матеріальним станом може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі – 1/4 частка його заробітку (доходу). 

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України підтягають стягненню з дати звернення позивача до суду та до досягнення сином сторін повноліття.

Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 1331,20 гривень, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, а також з урахуванням вимог ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову, 50% судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,12,13,81,82,89,141,142,200,206, 223, 258,259,263-265,266,267, 273,430 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:
Прийняти визнання позову відповідачем. Позов задовольнити повністю. 

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2026 та до досягнення дитиною повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду Київської області, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В. Муранова-Лесів