Справа № 3/714/445/26
ЄУН : 714/1064/26

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2026 р.        м. Герца
Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., матеріали адміністративної справи які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,
 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
мешканця АДРЕСА_1 
за ч.1 ст. 204^-1  Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 серпня 2026 року,  ОСОБА_1 того дня, о 10 год. 50 хв., перебуваючи у міжнародному пункті пропуску «Дяківці», що в с. Дяківці Чернівецького району Чернівецької області, на в`їзд в Україну, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону, а саме, як підставу для перетину кордону надав паспорт громадянина Португалії для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , чим порушив вимоги ст. 23 Закону України «Про громадянство України», ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року.
Такі дії  ОСОБА_1 отримали правову кваліфікацію за ч.1 ст. 204^-1  КУпАП.
ОСОБА_1 будучі повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. 
Втім, від захисника останнього – Гінгуляка В.М. до суду надійшло клопотання за яким визнається обставини про які наведено у протоколі про адміністративному правопорушенні щодо пред`явлення  ОСОБА_1  як підставу для перетину кордону на в`їзд в Україну паспорта громадина Португалії на ім`я «HAYDUKOV OLEH», який належить останньому. Даний паспорт містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави та визнаний Україною. Будь-яких доказів того, що вищевказаний паспорт громадянина Португалії для виїзду за кордон, є підробленим або ж містить недостовірні відомості у протоколі про адміністративному правопорушенні не зазначено та доказів із зазначеного не надано.
Оскільки законодавством України не встановлено жодної юридичної відповідальності за наявність в громадянина України громадянства іншої держави, з урахуванням того, що  ОСОБА_1 як громадянин Португалії, з метою перетинання Державного кордону України надав працівникам прикордонної служби дійсний паспорт громадянина Португалії для виїзду за кордон, за відсутності умислу, чи то наміру у  ОСОБА_1  незаконно перетнути кордон України, то провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши письмові докази, слід зазначити про наступне.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, в т.ч. чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 204^-1 КУпАП настає у разі перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.
Отже, за диспозицією даної статті відповідальність може настати виключно за вчинення умисних дій, спрямованих на незаконне перетинання державного кордону України.
Тому, при визначенні складу цього адміністративного правопорушення є необхідним визначення чи перетнула особа або вчинила спробу перетнути державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Тобто, слід встановити й об`єктивну сторону даного правопорушення, як обов`язковий елемент складу правопорушення.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №006916Е від 03 серпня 2026 року,  ОСОБА_1 перебуваючи у міжнародному пункті пропуску «Дяківці», що в с. Дяківці Чернівецького району Чернівецької області, на в`їзд в Україну, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону, а саме, як підставу для перетину кордону надав паспорт громадянина Португалії для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 .
З огляду на обставини які ставляться у провину  ОСОБА_1 , то слід зазначити, що у протоколі складеному щодо останнього не вказано, в чому саме полягає суть вчиненого нею правопорушення, не зазначено в чому саме полягали дії ОСОБА_1 , тобто не наведено, які саме дії здійснював останній : спробу перетнути державний кордон України в пунктах пропуску через державний кордон України : 1) без відповідних документів або 2) за документами, що містять недостовірні відомості про особу, 3) чи без дозволу відповідних органів влади. 
Таким чином, наведення в описовій частині протоколу відомостей про здійснення спроби незаконного перетинання державного кордону, без зазначення в чому саме виразились дії ОСОБА_1  щодо вчинення такої спроби, без зазначення кваліфікуючих ознак, є неконкретним формулюванням обвинувачення.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Водночас слід зазначити, що за приписами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року, пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.
Такі ж вимоги встановлені ст.12 Закону України «Про державний кордон України», згідно якої пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами ДСПУ за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.
Відповідно до п.п. 12, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про прикордонний контроль» паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.
Здійснюючи перевірку паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України вчиняють такі дії з метою встановлення дійсності документів та їх належності відповідній особі.
Відповідно до Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 року, яка ратифікована Україною згідно Закону № 163-V від 20.09.2006 року, Україна зобов`язалась гарантувати права громадян із множинним громадянством.
Зокрема, згідно ст.17 Конвенції, громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави-учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.
Наявні у справі докази свідчать, що  ОСОБА_1 є громадянином України. Також останній являється громадянином Португалії, відносно якого виданий паспорт громадянина Португалії для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 .
Із матеріалів справи вбачається і це не спростовано доказами, що при перетині кордону України 03 серпня 2026 року  ОСОБА_1 пред`явив дійсний, належний йому паспорт НОМЕР_1 громадянина Португалії на ім`я ОСОБА_2 , термін дії якого до 04.02.2031 року.
Такий документ підтверджує його громадянство та посвідчує особу, виданий уповноваженим органом держави – Португалії, містить усі необхідні реквізити, дає право на в`їзд або виїзд з держави, що відповідає і вимогам Європейської Конвенції «Про громадянство».
Законодавством України наразі не передбачено відповідальності за множинне громадянство.
За викладених обставин суд вважає, що дії  ОСОБА_1 не суперечать вимогам ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року, оскільки він перетнув кордон за дійсним паспортним документом.
Такий висновок узгоджується із положеннями, які встановлені Європейською Конвенцією «Про громадянство».
Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення складений щодо  ОСОБА_1 на ст. 23 Закону України «Про громадянство», якою передбачено повноваження Комісії при Президентові України з питань громадянства, на думу суду є суто формальним та не розкриває сутності обставин які інкримінуються ОСОБА_1 .
Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів того, що  ОСОБА_1 , подаючи при перетині кордону України на паспортний контроль дійсний паспорт громадянина Португалії, діяв з прямим умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу.
Частиною 1 ст. 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Приймаючи до уваги, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано достатніх, допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України та доводили його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, то провадження по даній адміністративній справі відносно останнього підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 204^-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП,- 
П О С Т А Н О В И В :
 
Провадження по адміністративній справі відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 204^-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

 
Суддя: