Головуючий І інстанції: Лук`яненко М.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 р. | Справа № 520/551/26
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Мінаєвої К.В.,
Суддів: Ральченка І.М. , Фоміної Л.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/551/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Національної поліції в Харківській області   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до  Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач, ГУ НП в Харківській області) , в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо включення до складу місячного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , застосованого для визначення розміру матеріальної допомоги для оздоровлення за 2021 і 2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік сум індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області перерахувати та доплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2021 і 2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік сум індексації грошового забезпечення. 
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачем протиправно не включено до складу місячного розміру грошового забезпечення позивача, застосованого для визначення розміру матеріальної допомоги для оздоровлення за 2021, 2022 роки та та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік сум індексації грошового забезпечення. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 позовну заяву згідно з частиною 2 статті 121, пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України повернуто позивачу через те, що позов поданий поза межами строку звернення до суду без заяви про поновлення строку звернення до суду з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку та доказів поважності таких причин.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 по справі № 520/551/26 скасовано в частині повернення позову щодо позовних вимог про: визнання протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо включення до складу місячного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 застосованого для визначення розміру матеріальної допомоги для оздоровлення за 2021 і 2022 роки сум індексації грошового забезпечення; зобов`язання Головне управління національної поліції в Харківській області перерахувати та доплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2021 і 2022 роки з урахуванням сум індексації грошового забезпечення. Адміністративну справу № 520/551/26 в цій частині направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 по справі № 520/551/26 залишено без змін.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 відкрито спрощене провадження по справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо включення до складу місячного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 застосованого для визначення розміру матеріальної допомоги для оздоровлення за 2021 і 2022 роки сум індексації грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління національної поліції в Харківській області перерахувати та доплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2021 і 2022 роки з урахуванням сум індексації грошового забезпечення.
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2026 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невключення до складу місячного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , застосованого для визначення розміру матеріальної допомоги для оздоровлення за 2021, 2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 і 2024 роки сум індексації грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області перерахувати та доплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2021, 2022 роки з урахуванням сум індексації грошового забезпечення.
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейського для розрахунку матеріальної допомоги для оздоровлення. 
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2026 по справі № 520/551/26 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволені позову відмовити.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що предметом спору були виключно правовідносини щодо визначення розміру матеріальної допомоги для оздоровлення за 2021 та 2022 роки, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік. Водночас суд першої інстанції у резолютивній частині рішення додатково зобов`язав ГУНП в Харківській області здійснити нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення, тому суд фактично вирішив питання щодо прав та обов`язків сторін стосовно правовідносин, які не були предметом спору та не підтверджувалися жодними доказами, наявними у справі.
Вказує, що частиною третьою статті 2 Закону № 1282-XII прямо встановлено, що соціальні виплати, які мають цільовий та разовий характер, зокрема матеріальна допомога, одноразові виплати та інші аналогічні виплати, індексації не підлягають. Матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не є складовою щомісячного грошового забезпечення поліцейського, має разовий та необов`язковий характер, надаються за наявності відповідного фінансування та в межах бюджетних асигнувань. Тому матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не підлягають індексації, а відсутність їх перерахунку з урахуванням сум індексації не може вважатися протиправною бездіяльністю відповідача.
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
Позивач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції .
Учасники справи повідомлені про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом направлення ним копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в електронній формі до електронного кабінету учасників справи.
Згідно зі статтею 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядає справу без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розгляд апеляційної скарги здійснюється з урахуванням перебування головуючого судді Мінаєвої К.В. у період з 27.07.2026 по 21.08.2026 у щорічній відпустці відповідно до наказу Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2026 №2.2-06/268. 
V. Обставини, встановлені судом.
Судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач у період з 07 листопада 2015 року до 19 липня 2024 року проходив публічну службу в органах і підрозділах Національній поліції України.
Згідно витягу з наказу начальника ГУНП в Харківській області від 17.07.2024 №313о/с позивача з 19.07.2024 звільнено зі служби за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).
Відповідно до інформації про складові грошового забезпечення враховані для розрахунку матеріальної допомоги для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, встановлено, що ОСОБА_1 виплачено: у грудні 2021 року матеріальна допомога на оздоровлення у сумі 8156,25 грн. (посадовий оклад - 2500 грн, оклад за спеціальним званням - 2000 грн, надбавка за стаж служби - 1125 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби - 2531, 25 грн), у березні 2022 матеріальна допомога на оздоровлення - 14610, 36 грн (посадовий оклад - 2500 грн, оклад за спеціальним званням - 2000 грн, надбавка за стаж служби - 1125 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби - 2531, 25 грн, премія - 6454, 11 грн). 
Відповідно до довідок про доходи № 1061 та №1062 від 23.10.2024 ОСОБА_1 протягом 2021 - 2022 років щомісячно нараховувалась індексація грошового забезпечення.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення до складу місячного грошового забезпечення з якого розраховано розмір матеріальної допомоги на оздоровлення сум індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
VІ. Позиція суду апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 43 Конституції України кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Законом, що визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон №580-VIII.
Відповідно до статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (далі по тексту - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 3 Закону №580-VIII).
За змістом частини 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейські проходять службу в поліції: на посадах у центральному органі управління поліції, територіальних органах, закладах, установах поліції; під час перебування в розпорядженні згідно з положеннями статті 67 цього Закону; під час навчання на денній формі навчання за державним замовленням у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських; під час прикомандирування до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування згідно з положеннями статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України", статті 29 Закону України "Про статус депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим" та статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад"; під час відрядження до державних органів, установ та організацій згідно з положеннями статті 71 цього Закону.
Згідно пункту 4 частини 10 статті 62 Закону №580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Відповідно до частин першої, другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно з частиною п`ятою статті 94 Закону № 580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року за №260 (далі по тексту - Порядок №260), визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. 
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно пунктом 13 Розділу ІІ Порядку № 260, поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік може надаватись матеріальна допомога для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.
Для визначення максимального розміру матеріальної допомоги для оздоровлення або матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань застосовується місячний розмір грошового забезпечення, нарахованого поліцейському за місяць, що передує місяцю, у якому приймається рішення про таку виплату, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії.
Виплата поліцейським матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється на підставі їх рапортів у розмірі, визначеному керівником органу поліції.
Спірним питанням у справі, що розглядається є правомірність невключнення відповідачем до складу місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 з якого розраховано розмір матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021-2022 роки сум індексації грошового забезпечення.
Колегія суддів враховує, що статтею 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі – Закон № 2017-III) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Відповідно до частини другої статті 19 Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
За приписами статті 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі – Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення – це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до частини шостої статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Частиною другою статті 6 Закону № 1282-XII передбачено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі – Порядок № 1078).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення поліцейських.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Аналіз правових норм Закону № 2017-ІІІ та Закону №1282-ХІІ дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 КЗпП України наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.
На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Крім того, на підставі системного аналізу наведених положень чинного законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.
Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2023 у справі № 420/19450/21.
Крім того, у постановах від 05.05.2022 у справі № 380/8976/21, від 26.11.2023 у справі № 560/11895/23 та від 14.12.2023 у справі № 600/4606/23-а, від 27.02.2024 у справі № 560/11405/23 Верховний Суд зауважував, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам втрати частини є складовими заробітної плати.
В аспекті спірних правовідносин поняття "грошове забезпечення" і "заробітна плата", які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що неодноразово була висловлена, зокрема, у постанові від 25.04.2019 у справі №804/496/18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №360/3359/19.
Таким чином, індексація є складовою грошового забезпечення, тому підлягає обов`язковому врахуванню під час обрахунку матеріальної допомоги на оздоровлення.
Як встановлено судовим розглядом відповідно до інформації про складові грошового забезпечення враховані для розрахунку матеріальної допомоги для оздоровлення ОСОБА_1 нараховано матеріальну допомогу на оздоровлення у грудні 2021 року в розмірі 8156, 25 грн (посадовий оклад - 2500 грн, оклад за спеціальним званням - 2000 грн, надбавка за стаж служби - 1125 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби - 2531, 25 грн), у березні 2022 - 14610, 36 грн (посадовий оклад - 2500 грн, оклад за спеціальним званням - 2000 грн, надбавка за стаж служби - 1125 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби - 2531, 25 грн, премія - 6454, 11 грн). 
Між іншим відповідно до довідок про доходи № 1061 та №1062 від 23.10.2024 ОСОБА_1 протягом 2021 - 2022 років щомісячно нараховувалась індексація грошового забезпечення.
Враховуючи наведене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність відповідача яка полягає у не включенні сум індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення позивача, з якого розрахована матеріальна допомога на оздоровлення у 2021 та 2022 роках та зобов`язання Головне управління Національної поліції в Харківській області перерахувати та доплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2021, 2022 роки з урахуванням сум індексації грошового забезпечення.
Водночас апеляційний суд зауважує, що після скасування постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 про повернення позовної заяви адміністративну справу № 520/551/26 в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо включення до складу місячного розміру грошового забезпечення застосованого для визначення розміру матеріальної допомоги для оздоровлення за 2021 і 2022 роки сум індексації грошового забезпечення; зобов`язання Головне управління національної поліції в Харківській області перерахувати та доплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2021 і 2022 роки з урахуванням сум індексації грошового забезпечення направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Після чого ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 відкрито спрощене провадження по справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо включення до складу місячного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 застосованого для визначення розміру матеріальної допомоги для оздоровлення за 2021 і 2022 роки сум індексації грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління національної поліції в Харківській області перерахувати та доплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2021 і 2022 роки з урахуванням сум індексації грошового забезпечення.
Однак резолютивною частиною рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 травня 2026 у справі № 520/551/26 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невключення до складу місячного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , застосованого для визначення розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 і 2024 роки сум індексації грошового забезпечення, що не було предметом розгляду у цій справі.
Враховуючи вказане, доводи апелянта про те, що суд фактично вирішив питання щодо прав та обов`язків сторін стосовно правовідносин, які не були предметом спору у справі знайшли своє підтвердження.
За приписами пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з частиною 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльність відповідача яка полягає у не включенні сум індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення позивача, з якого розрахована матеріальна допомога на оздоровлення у 2021 та 2022 роках та зобов`язання Головне управління Національної поліції в Харківській області перерахувати та доплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2021, 2022 роки з урахуванням сум індексації грошового забезпечення, проте помилково визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення до складу місячного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , застосованого для визначення розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 і 2024 роки сум індексації грошового забезпечення, а тому колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає зміні шляхом викладення абзацу другого резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2026 по справі № 520/551/26 у редакції цієї постанови.
Щодо решти позовних вимог, то в цій частині суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення в іншій частині слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2026 по справі № 520/551/26 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:
"Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області (код ЄДРПОУ 40108599, адреса: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 13) щодо невключення до складу місячного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), застосованого для визначення розміру матеріальної допомоги для оздоровлення за 2021, 2022 роки сум індексації грошового забезпечення."
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2026 у справі №520/551/26 залишити без змін . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач | | К.В. Мінаєва
Судді | | І.М. Ральченко   Л.О. Фоміна