Суддя Паляничко Д. Г. 
Справа № 644/265/26 
Провадження № 2/644/2061/26 
09.07.2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 липня 2026 року м. Харків

 
Індустріальний районний суд м. Харкова у складі: 
 
головуючої судді – Паляничко Д.Г., 
 
за участю секретаря судового засідання – Книшенко А.С.,
 
одноособово, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 4 приміщення Індустріального районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, б. 12-г, ЄДРПОУ 00032129), в особі філії – Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (61005, м. Харків, м-н Конституції, б. 22, ЄДРПОУ 09351600) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про солідарне стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 450/0875 від 01.06.2021 у сумі 1 149 785,88 грн станом на 13.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад:
 
1.1. позиції позивача
 
14 січня 2026 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії – Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі за текстом – АТ «Ощадбанк», в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк»/позивач), звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (надалі за текстом – ОСОБА_1 , ОСОБА_3 /відповідачі), предметом якої є: солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 450/0875 від 01.06.2021 у сумі 1 149 785,88 грн станом на 13.01.2025. 
В обґрунтування позову АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначив, що 01.06.2021 між АТ «Ощадбанк», в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит для придбання транспортного засобу) № 450/0875 на суму 1 271 100,00 грн на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.06.2028. за користування кредитом позичальник зобов`язувався сплачувати Банку відповідну плату (проценти) у розмірі 6,99% річних. Банк свої зобов`язання, визначені Кредитним договором, виконав у повному обсязі та належним чином. 
01.06.2021 в якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 450/0875/3. Окрім цього, 01.06.2021 між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 укладено договір застави майна № 450/0875/1.
На даний час прострочена заборгованість не сплачена, предмет застави не реалізовано, місцезнаходження транспортного засобу Банку не відомо.
За таких обставин, позивач змушений звернутися з позовом до суду, оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу у сумі 1 149 785,88 грн, з яких: 1 028 965,33 грн заборгованість за основним боргом, 120 820,55 грн заборгованість з нарахованих процентів за користування кредитом, нарахованих до 05.09.2025 (включно), а також позивач просить суд покласти судові витрати по сплаті судового збору на відповідачів.
1.2.заперечень відповідача
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 пропозицію Індустріального районного суду м. Харкова, викладену в ухвалі від 19.01.2026 (т. 1 а.с. 173-174) щодо подання відзиву на позов не використали, не скористалися процесуальним правом спростувати наведені позивачем аргументи та доводи у позовній заяві. 
2. заяви, клопотання
05.03.2026 на адресу суду через систему Електронний суд» від представника АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» - Рябово Світлани Петрівни, яка діє на підставі довіреності № 19/4-02/38 від 02.01.2026, надійшла заява про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідачів, проти винесення заочного рішення не заперечує (т. 1 а.с. 194-200).
30.03.2026 на електронну пошту суду надійшло клопотання від адвоката Єрьоміної Ольги Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на підставі ордеру серії АХ № 1337641 від 29.03.2026, про ознайомлення з матеріалами справи (т. 1 а.с. 211-217). Матеріали справи надано для ознайомлення 31.03.2026, що підтверджується розпискою (т. 1 а.с. 211, 218).
13.04.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» від адвоката Єрьоміної О.Ю. надійшла заява про припинення повноважень щодо представництва ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 235-236).
07.07.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача – Рябової С.П. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідачів, проти винесення заочного рішення не заперечує (т. 2 а.с. 16-19).
Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, від учасників справи до суду не надходило.
3.інші процесуальні дії у справі 
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 14.01.2026 справа № 644/265/26 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (т. 1 а.с. 169).
На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 16.01.2026 судом сформовано довідки Реєстру територіальної громади м. Харкова, з яких вбачається, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ; а місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 . 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 19.01.2026 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі № 644/265/26 призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с. 173-174). 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 05.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 202-203).
Представник АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, матеріали справи містять клопотання, у якому вона просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (т. 2 а.с. 16).
Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судові повістки відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виклик у судові засідання призначені на 09.02.2026, 05.03.2026, 01.04.2026, 04.05.2026, 08.06.2026, 09.07.2026 надсилалася судом за місцем їх реєстрації, зокрема ОСОБА_1 за адресою:  АДРЕСА_3 , а ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , згідно з інформацією зазначеної у позовній заяві та довідках Реєстру територіальної громади м. Харкова.
Окрім того, виклики направлялися через систему «Електронний суд» до особистого кабінету ОСОБА_1 , про що свідчить довідка про доставку електронного документа (т. 1 а.с.230; т. 2 а.с.3), що вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Рекомендовані повідомлення про виклик ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на 09.0.2026 (т. 1 а.с. 184-186, 187-189), 01.04.2026 (т. 1 а.с. 224-225, 226-227) повернулися до суду як неотримані відповідачами із зазначенням у довідці про причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».
Дотримуючись ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд бере до уваги правовий висновок сформований у постанові Касаційний цивільний суд Верховного Суду № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення – «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.
Верховним Судом у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 висвітлено правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Рекомендовані повідомлення про виклик ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на 05.03.2026 (т. 1 а.с. 190-191, 192-193), 04.05.2026 (т. 1 а.с. 237-238, 239-240), 08.06.2026 (т. 2 а.с. 5-6, 7-8), 09.07.2026 (т. 2 а.с. 12-13, 14-15) повернулися до суду як неотримані відповідачами із зазначенням у довідці про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням згідно вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.
 
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, в тому числі, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 05.03.2009 № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. 
Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09.08.12019 у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18).
Заразом, відповідачі повідомлялися про виклик у судові засідання, призначені на 09.02.2026, 05.03.2026, 01.04.2026, 04.05.2026, 08.06.2026, 09.07.2026 через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, розміщені 20.01.2026 (т. 1 а.с. 176, 177), 12.02.2026 (т. 1 а.с. 181, 182), 05.03.2026 (т. 1 а.с. 206, 207), 29.04.2026 (т. 1 а.с. 241, 242), 06.05.2026 (т. 1 а.с. 244, 245), 08.06.2026 (т. 2 а.с. 10,11) за посиланням http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України. 
За приписами ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Також, відповідачі повідомлялися про виклики у судові засідання, призначені на 01.04.2026, 04.05.2026, 08.06.2026, 09.07.2026, шляхом направлення СМС-повідомленням, що підтверджується їх доставленням за номером мобільного зв`язку ОСОБА_1 НОМЕР_3 та ОСОБА_3 НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 208, 209; 228,229; т. 2 а.с. 1,2), відповідно до положень ст.128 ЦПК України. 
Заразом, суд звертає увагу, що відповідачем ОСОБА_1 залучено до справи представника – адвоката Єрьоміну Ольгу Юріївну, яка діє в інтересах відповідача на підставі ордеру АХ № 1337641 (т. 1 а.с. 214), яка 31 березня 2026 року ознайомилась з матеріалами справи № 644/265/26 та особисто отримала копію позову з додатками та ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова про відкриття провадження у справі від 19.01.2026, про що свідчить її власноручний підпис у розписці (т. 2 а.с. 211, 218), заразом 13 квітня 2026 року адвокатом повідомлено суд про припинення повноважень, про що надано відповідну заяву (т. 1 а.с. 235-236). Зазначене свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд цивільної справи № 644/265/26 в Індустріальному районному суді м. Харкова. 
Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03.04.2008). 
Отже, враховуючи вказане вище, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, до суду відзиву на позовну заяву не надали, жодних заяв та клопотань до суду не надходило. 
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (ст. 1 ЦПК, ст. 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. 
Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 918/539/16.
Суд врахувавши обставини справи, дійшов переконання про можливість розгляду та закінчення розгляду справи за відсутності відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки їх відсутність не перешкоджає вирішенню справи по суті на підставі наявних у справі доказів, про що суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
З огляду на те, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, суд за згодою представника позивача АТ «Ощадбанк», в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 09.07.2026 зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії – Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 450/0875 від 01.06.2021 у сумі 1 149 785,88 грн станом на 13.01.2025, на підставі наявних у справі доказів.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
 
4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли суспільні відносини в сфері споживчого кредитування, що виникають між економічними суб`єктами у зв`язку з переданням один одному в тимчасове користування вільних коштів на засадах зворотності, платності та добровільності.
Суд установив, що 01 червня 2021 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії – Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №450/0875 (т. 1 а.с. 24-33). 
Відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах Договору, а Позичальник мав право отримати та зобов`язувався належним чином використати та повернути в передбачені договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі в порядку та на умовах визначених Договором. Кредит надавався на придбання транспортного засобу у розмірі 1 271 100,00 грн на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 01.06.2028. За користування Кредитом Позичальник зобов`язався сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 6,99 % річних. Нарахування процентів здійснюється, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного в цьому Договору. 
Відповідно до пункту 5.1 Кредитного договору виконання Позичальником зобов`язань за цим договором (у тому числі й додатковими договорами до нього) забезпечується:
-заставою транспортного засобу;
-порукою ОСОБА_2 .
Порядок виконання Кредитного договору передбачений розділом 3 цього договору, зокрема: договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок Продавця транспортного засобу товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Граф М», код отримувача 35351944, № НОМЕР_5 , відкритий у АТ «Прокредит Банк», код банку 320984.
Згідно з пп 1.1.15 Кредитного договору Позичальнику в АТ «Ощадбанк» відкритий поточний рахунок № НОМЕР_6 для здійснення розрахунково – касового обслуговування Позичальника, в тому числі з обслуговування Кредиту.
Судом вбачається, що 01.06.2026 ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому він підтверджує отриманням ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі у разі невиконання ним зобов`язання за таким договором (т. 1 а.с. 36-37). Заразом, ОСОБА_1 підписано графік платежів, який є довідковим та складений на дату надання Паспорту споживчого кредиту (т. 1 а.с. 38-39).
27 жовтня 2022 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 до договору про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №450/0875 (т. 1 а.с. 41-43), яким було доповнено та викладено в наступній редакції пункти Кредитного договору: пункти Кредитного договору:
Доповнено п 2.2: сторони домовилась, що Позичальник сплачує прострочені проценти за користування Кредитом у розмірі 34 198,27 грн, шляхом збільшення на відповідну суму залишку заборгованості Позичальника за основною сумою боргу за цим Договором та що станом на 27.10.2022 розмір заборгованості Позичальника за основною сумою боргу за цим Договором становить 1 208 934,41 грн. 
Викладено пп 2.4.1, 2.4.2, 3.3.1, 3.3.2 та 3.3.3 Кредитного договору в наступній редакції, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в наступному розмірі: 0,01 % процентів річних з 27.10.2022 по 26.04.2023 включно; 6,99 % процентів річних починаючи з 27.04.2023 до дати остаточного повернення Кредиту, визначеного цим Договором.
Позичальник зобов`язався здійснювати: - повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 19 498,94 грн в місяць щомісячно до 1 числа місяця, починаючи з травня 2023 року (пп 3.3.3.1 Кредитного договору); сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим Договором) щомісячно до 1 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2022.
Щодо забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором
01 червня 2021 року між АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки №450/0875/3 (т. 1 а.с. 44-52). Відповідно до умов якого, Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов Кредитного договору та додаткових договорів до нього
01 червня 2021 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено договір застави майна №450/0875/1(т. 1 а.с. 53-59). Предметом застави за Договором застави майна є транспортний засіб: марка LAND ROVER, модель RANGE ROVER EVOQUE, реєстраційний номер НОМЕР_7 , рік випуску 2021, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 , колір БІЛИЙ, об`єм двигуна 1998, придбаний за договором купівлі-продажу. Право власності Заставодавця на майно підтверджується договором купівлі-продажу №069/21А від 11.05.2021, укладеним між Заставодавцем та продавцем транспортного засобу (т. 1 а.с. 61-66), та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 28.05.2021 серії НОМЕР_9 виданим ТСЦ 6350 (т. 1 а.с. 67,68-69). 
ОСОБА_1 надав згоду на заставу його дружиною ОСОБА_3 , придбаного в період шлюбу за спільні кошти транспортного засобу: марка LAND ROVER, модель RANGE ROVER EVOQUE, реєстраційний номер НОМЕР_7 , рік випуску 2021, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 , Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», на умовах на розсуд дружини, у тому числі на укладення договору застави та правочину (правочинів), який передбачає перехід права власності на предмет застави на користь АТ «Ощадбанк» або будь-якої третьої особи у разі звернення стягнення АТ «Ощадбанк» на предмет застави, з метою задоволення вимог банку, як заставодержателя, а також на укладення будь-яких договорів про зміни до зазначених договорів, про що надав заяву від 01.06.2021, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М.(т. 1 а.с. 60).
Судом установлено, що АТ «Ощадбанк» на виконання умов Кредитного договору, 01.06.2021 шляхом безготівкового перерахування грошових коштів з рахунку № НОМЕР_10 на поточний рахунок Продавця транспортного засобу ТОВ «Авто Граф М» за № НОМЕР_5 код отримувача 35351944 у сумі 1 271 100,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 450/0875 (#732816436221) від 01.06.2021 (т. 1 а.с. 23) та випискою по рахунку № НОМЕР_10 (т. 1 а.с. 129-167).
Згідно з розрахунком заборгованості ТВБВ № 10020/0450 філії – Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» за основним боргом, процентами, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно з кредитним договором № 450/0875 від 01.06.2021, суд установив, що позичальник ОСОБА_1 , станом на 08.01.2026 має загальний розмір заборгованості 1 149 785,88 грн, з яких 1 028 965,33 грн – заборгованість за основним боргом (кредитом); 120 820,55 грн – заборгованість за користування кредитом (т. 1 а.с. 127-128). 
Суд зауважує, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не надано доказів на спростування вище наведеної інформації та обставин, не надано доказів на підтвердження факту повного/часткового виконання умов договору і повернення кредиту, тому суд дійшов висновку, що право АТ «Державний ощадний банк України» невиконанням у повному обсязі зобов`язання з боку відповідачки порушено і підлягає судовому захисту.
5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
 
Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Встановленим судом фактам відповідають правовідносини у сфері споживчого кредитування, що регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі за текстом – ЦК України), Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII, Законом України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII. 
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Одним із видів договорів є договір приєднання, яким, відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим, Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг Банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За ч.1, 2 ст. 641 ЦК України вбачається, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.
Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 644 ЦК України якщо пропозицію укла9сти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). 
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України регламентує, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Пунктами 1-1, 2, 10, 11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит – вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача – сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; споживче кредитування – правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит – (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.14 ЗУ «Про споживче кредитування»).
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).(ч. 1, 2, 3 ст.89 ЦПК України).
6.Висновки суду.
 
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
 
Суд бере до уваги, що між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит для придбання транспортного засобу) № 450/0875, ОСОБА_1 ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить власноручний підпис відповідача в договорі про споживчий кредит для придбання транспортного засобу) № 450/0875.Позивач, взяті на себе зобов`язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів з рахунку № НОМЕР_10  на поточний рахунок Продавця транспортного засобу ТОВ «Авто Граф М» за № НОМЕР_5 у сумі 1 271 100,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №450/0875 (#732816436221) від 01.06.2021 та випискою по рахунку № НОМЕР_10 . 
 
01 червня 2021 року в якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки №450/0875/3, згідно якого ОСОБА_3 безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов Кредитного договору та додаткових договорів до нього. 
Відповідач користувався кредитними коштами, про що свідчить розрахунок заборгованості та виписка по картці, як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 частково сплачував заборгованість за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №450/0875, у загальній сумі 276 332,94 грн, останнього разу 21.02.2024 у сумі 1,64 грн (т. 1 а.с. 127), але погашення кредитного у повному обсязі не відбулось.
 
У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно з вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка з особового рахунку відповідача є належним та допустимим доказом щодо надання кредитних коштів, оскільки відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору, а також з якої судом установлено, що відповідач активно користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за кредитом. 
Будь-яких доказів, окрім вищевказаних, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачами по справі суду надано не було, власного контррозрахунку не надано.
Верховний Суд у справі №127/23910/14-ц від 23.12.2020 зазначив: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Тобто, внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, відповідно до зазначеної позиції Верховного Суду, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).
Суд дійшов переконання, що підписавши проаналізований договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №450/0875, ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання, що відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 284/157/20-ц, який суд застосовує до спірних правовідносин, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
 
Відповідач не надав відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
 
Отже, оскільки фактично отримані та використані ОСОБА_4 кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» не повернуті, фактично право АТ «Ощадбанк» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту, тому суд вважає позовні вимоги АТ «Ощадбанк», в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у поновному обсязі.
7. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 17 246,78 грн (т. 1 а.с. 16). 
Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Ощадбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 17 246,78 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 43, 76-81, 83, 83, 84, 89, 133, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст. 273, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії – Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 450/0875 від 01.06.2021 у сумі 1 149 785,88 грн станом на 13.01.2025, задовольнити. 
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії – Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 450/0875 від 01.06.2021 у сумі 1 149 785 (один мільйон сто сорок дев`ять тисяч сімсот вісімдесят п`ять) грн 88 коп, станом на 13.01.2025, з яких: основний борг за кредитом – 1 028 965 (один мільйон двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 33 коп; нараховані проценти за користування кредитом до 05.09.2025 (включно) – 120 820 (сто двадцять тисяч вісімсот двадцять) грн 55 коп. 
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії – Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір у сумі 17 246 (сімнадцять тисяч двісті сорок шість) грн 78 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Повне ім`я/найменування сторін:
Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, б. 12-г, ЄДРПОУ 00032129, в особі філії – Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», юридична: 61005, м. Харків, м-н Конституції, б. 22, ЄДРПОУ 09351600, номер засобу зв`язку: (057) 700-22-66.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_11 , виданий 20.12.2006 Орджонікідзевським РВ ГУ МВС України в Харківській області, засоби зв`язку: НОМЕР_3 . 
Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_12 , видана 21.10.2015, органом 6301, засоби зв`язку: НОМЕР_4 . 

Суддя           Д.Г. Паляничко