ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/15126/26
провадження № 3/753/4698/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" вересня 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ст. 124 КУпАП,
в с т а н о в и в:
07 липня 2026 року о 15 годині 50 хвилин, по Харківському шосе в місті Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено» н/з НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнилась в безпеці та скоїла зіткнення з автомобілем «Хундай» н/з НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що рухалася своєю смугою руху. У зв`язку зі звуженням проїзної частини через проведення ремонтних робіт на відповідній ділянці дороги вона почала перестроювання на іншу смугу руху, якою, за її словами, на значній швидкості рухалася інша учасниця дорожньо-транспортної пригоди, яку вона не помітила, унаслідок чого між транспортними засобами відбулося зіткнення.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та користуватися іншими правами, передбаченими законом.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюються, зокрема, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд не знаходить підстав погодитися з доводами ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях порушення Правил дорожнього руху України.
Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила, що перед виникненням дорожньо-транспортної пригоди вона здійснювала перестроювання на іншу смугу руху у зв`язку зі звуженням проїзної частини. При цьому пояснила, що транспортний засіб іншої учасниці дорожнього руху, яка рухалася цією смугою, вона не помітила. Зазначені пояснення узгоджуються з установленою судом обставиною здійснення ОСОБА_1 перестроювання, однак самі по собі не свідчать про відсутність порушення Правил дорожнього руху. Навпаки, відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком перестроювання водій зобов`язаний переконатися, що такий маневр буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.
Таким чином, обставина, на яку посилається ОСОБА_1 , а саме те, що вона не помітила інший транспортний засіб, не може бути розцінена як така, що звільняє її від виконання вимог п. 10.1 ПДР України. Навпаки, саме необхідність переконатися у безпечності маневру перед його початком передбачена зазначеною нормою Правил дорожнього руху. Посилання ОСОБА_1 на те, що інша учасниця дорожнього руху рухалася на великій швидкості, також не спростовує встановлених судом обставин, оскільки доказів, які б свідчили про те, що саме швидкість руху іншого транспортного засобу була єдиною та безпосередньою причиною виникнення ДТП, матеріали справи не містять.
Отже, оцінюючи пояснення ОСОБА_1 у сукупності з іншими доказами у справі, суд приходить до висновку, що, розпочинаючи перестроювання, вона не переконалася у безпечності такого маневру, внаслідок чого допустила зіткнення з іншим транспортним засобом.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наданими суду матеріалами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 713191 від 07.07.2026, даними схеми ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП та поясненнями наданими ОСОБА_1 у судовому засіданні.
Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на  ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.
На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушниці слід стягнути судовий збір. 
Керуючись ст. 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, 
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього КУпАП, на підставі статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: