ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 340/3701/26
(суддя Момонт Г.М., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року про повернення позовної заяви у справі №340/3701/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 червня 2026 року звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.05.2026 р. у справі №340/3603/26 позовні вимоги роз`єднано та виділено у самостійне провадження частину позовних вимог. 
З огляду на це предметом спору у цій справі є:
- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за нормами чинними станом на 01.01.2023 р., станом на 01.01.2024 р. та станом на 01.01.2025 р. у відповідності до вимог статті 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік» відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 р. із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 28.07.2023 р. по 21.09.2025 р.;
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахувати, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за нормами чинними станом на 01.01.2023 р., станом на 01.01.2024 р. та станом на 01.01.2025 р. у відповідності до вимог статті 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік» відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 р. із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 28.07.2023 р. по 21.09.2025 р., з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2023, 2024 та 2025 роки у розмірі місячного грошового забезпечення, визначеного з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік» відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 р. із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням;
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахувати, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2023, 2024 та 2025 роки у розмірі місячного грошового забезпечення, визначеного з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «Про Державний бюджет України на 2025 рік» відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 р. із урахуванням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду від 09.06.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху та запропоновано усунути недоліки позовної заяви.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 р. у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду – відмовлено, а позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернуту позивачу .
Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не обґрунтовано, які саме обставини перешкоджали йому звернутися до суду з відповідним позовом в межах строку, встановленого частиною 2 статті 233 КЗпП України, починаючи з дня виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржив її в апеляційному порядку.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд не встановив дату одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні та помилково пов`язав початок перебігу цього строку з днем виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не відповідає вимогам частини другої статті 233 КЗпП України.
Водночас, ОСОБА_1 не було звільнено з ІНФОРМАЦІЯ_4 , а було виключено зі списків особового складу та направлено до Військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Так, згідно з положеннями статті 122 КАС України початок строку звернення з позовом до суду визначено альтернативно - це день, коли особа:
1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.
Слід зазначити й те, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 24.02.2021 року у справі №800/30/17 (99901/328/18) зауважила, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Проте, положення статті 233 КЗпП України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України (в редакції згідно з Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Проте вирішуючи спірні правовідносини та зробивши висновок про те, що позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом, суд першої інстанції не встановив день, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та в оскарженій ухвалі не зазначив дату з якої для позивача розпочався строк звернення до суду з позовом.
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом та не наведення поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом є передчасними.
На підставі зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись: статтями 320, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року у справі №340/3701/26 про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 22 липня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва