Справа № 504/3493/26 
Номер провадження 3/504/1283/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2026 | с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - відомості відсутні,
за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
До Доброславського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи, складені старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Дячук М.С. про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП.
Згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення № ПП001073 від 19.07.2026 вбачається, що 19.07.2026 о 10 годині 50 хвилин на а/д М-14 «Одеса-Мелітопіль» 21 км +434 м, гр. ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність із перевезення пасажирів на т/з Mercedes Benz д/н НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, визначений ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно – правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб та/або без одержання ліцензії з певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, суду повідомив, що він не здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, він був зі своїми односельчанами на відпочинку на устричній фермі «Ойстервіль», проживають вони в с. Великий Дальник в Біляївському районі, для відпочинку він взяв автобус свого товариша, коли повертались до дому його зупинили на блокпосту. Гроші він не брав за проїзд, жодної діяльністю з перевезення пасажирів не здійснює, наразі на пенсії за віком.
Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов такого висновку.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, до матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення долучено фотознімок транспортного засобу, доповідна записка старшого державного інспектора відділу державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду (контролю) в Одеській області м. Дячука, посвідчення посадової особи, яка складала протокол та відеозапис з місця події, документи на водія та транспорт, який належить ОСОБА_2 .
Санкцією ст.1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом. 
Статтею 2 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Під некомерційною господарською діяльністю розуміється господарська діяльність, що здійснюється без мети одержання прибутку.
Не можуть здійснювати господарську діяльність органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, крім випадків, передбачених законом.
Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законом.
Суб`єктами господарювання є:
господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, підприємства, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані у встановленому законом порядку;
громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Відповідно до п. 24 ст. 7 Закону України “Про ліцензування видів господарської діяльності”, ліцензуванню підлягає перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, що містить ознаки підприємницької за критерієм систематичності її впровадження з метою отримання прибутку. Суду не надано доказу, що у вказаної особи відсутня реєстрація в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, що ця особа перевозить пасажирів на платній основі, тобто надає послуги таксі. Долучений відеозапис надав можливість встановити зупинку тз під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту 21 км траси Одеса – Мелітополь та наявність пасажирів в автобусі. Відеозапис не надав можливість відтворити звук, у зв`язку з чим пояснення особи на місці зупинки не встановлені. До пасажирів інспектор не звертався, в салон автобусу не заходив. Таким чином, матеріали справи не містять відомості які могли б надати можливість суду дійти висновку про систематичність зайняття ОСОБА_1 підприємницькою діяльністю у сфері пасажирських перевезень з метою отримання прибутку та про наявність об`єктивної сторони передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Суд не має можливості самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).
Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
З огляду на зазначене, суддею встановлено, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
За положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 1 ст.164, ст. ст.247,283,284 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя | А. Ф. Сафарова