Справа № 646/7839/26 
Провадження № 1-кп/646/1215/2026 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченої: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025220000000731 від 03.06.2025 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харкова, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, з вищою освітою, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України,
в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
24.08.1991 р. Верховною Радою УРСР схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - Україна. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V цієї Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Положеннями Конституції України передбачено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою (ст. 1), суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною (ст. 2).
Згідно з ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України.
Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
З 19.02.2014 представниками Російської Федерації (далі - РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території Автономної Республіки Крим (далі - АРК) і м. Севастополя. 18.03.2014 РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.
Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), а 27.04.2014 в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час. 
Датою початку тимчасової окупації РФ окремих територій України є 19.02.2014. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими РФ з 20.02.2014. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими РФ (у тому числі окупаційною адміністрацією РФ) починаючи з 07.04.2014, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.
З метою повномасштабного військового вторгнення, починаючи з 2021 року по лютий 2022 року на території РФ, Республіки Білорусь та тимчасово окупованій території України сконцентрувались значні сили ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм іррегулярні угруповання.
У подальшому, 24.02.2022 Президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Того ж дня, 24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та фактично застосовуючи її, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській та інших областях, де здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та окупували частину вказаної території, у тому числі частину Харківської області.
Факт повномасштабного збройного вторгнення не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ та ін.)».
У зв`язку з цим на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (з урахуванням змін, внесених указами Президента України), в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, який триває по теперішній час.
Так, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуваючи на території міста Харкова, будучи прихильниками антиукраїнської політики Російської Федерації та антиукраїнської пропаганди, не пізніше 18.08.2023 р. виник злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 18.08.2023 о 23 год 55 хв, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах дії воєнного стану, з метою нав`язати іншим особам думку щодо неприйняття очевидного факту розв`язаної військово-політичним керівництвом РФ агресивної війни проти України та окупації частини її територій, не дивлячись на те, що цей факт встановлено та визнано на рівні держави та міжнародною спільнотою, використовуючи власний акаунт у месенджері «Telegram», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з ідентифікатором ID: НОМЕР_1 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є публічно доступним, здійснила поширення матеріалів, а саме надрукованих текстових публікацій (російською мовою) - «А ты вопросом хоть раз задался почему? Да и не так то. Очевидцы с Салтовки в Харькове рассказывали кто по ним стрелял. Не Россия. ... И грабили мародёры, тоже не Россия. Я лично с такими знакома. Мне надо Россию за всё обвинять. Сами рыло в пуху, а потом -за шо?». (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_14).
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № СЕ25-209/Л/3/2 від 01.12.2025, у вказаній публікації міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.
Також, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуваючи на території міста Харкова, будучи прихильниками антиукраїнської політики Російської Федерації та антиукраїнської пропаганди, у період з 18.08.2023 по 25.02.2024 виник злочинний умисел, направлений на повторне поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 25.02.2024 о 14 год 05 хв, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах дії воєнного стану, з метою нав`язати іншим особам думку щодо неприйняття очевидного факту розв`язаної військово-політичним керівництвом РФ агресивної війни проти України та окупації частини її територій, не дивлячись на те, що цей факт встановлено та визнано на рівні держави та міжнародною спільнотою, використовуючи власний акаунт у месенджері «Telegram», під назвою « ОСОБА_6 » з ідентифікатором ID: НОМЕР_1 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є публічно доступним, здійснила повторне поширення матеріалів, а саме надрукованих текстових публікацій (російською мовою) - «Это не украинцы делали, а фашисты , которые захватили Украину. И в неокрепшие умы вбили эту ересь.Это запад руками украинцев делал и делает. И все майданы и всё остальное. Всё проплачено. Как вы до сих пор этого не понимаете. ». (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_6 ).
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № СЕ25-209/Л/3/2 від 01.12.2025, у вказаній публікації міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.
Крім того, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуваючи на території міста Харкова, будучи прихильниками антиукраїнської політики Російської Федерації та антиукраїнської пропаганди, не пізніше 22.09.2023 виник злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дій, спрямованих на розпалювання національної, регіональної ворожнечі та ненависті.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , у період з 22.09.2023 по 27.01.2025, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: 
АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах дії воєнного стану, розуміючи роль інформаційних ресурсів у формуванні громадської думки, визначенні настроїв суспільства, їх вплив на суспільно-політичну ситуацію в Україні, з метою приниження українців, як нації, дискредитації їхніх інституцій шляхом поширення різноманітних висловлювань, що формують у людей почуття озлобленості, відчуження і викликають розпалювання національної, регіональної ворожнечі та ненависті, використовуючи власний акаунт у месенджері «Telegram», під назвою «Руся» з ідентифікатором ID: НОМЕР_1 , який прив`язаний до номер мобільний телефону: НОМЕР_2 , здійснювала поширення у проросійському телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є публічно доступним, текстових матеріалів з публікаціями та коментарями російською мовою, які містять розпалювання національної, регіональної ворожнечі та ненависті.
Так, ІНФОРМАЦІЯ_7 о 12 год 43 хв, ОСОБА_5 , діючи умисно, використовуючи власний акаунт у месенджері «Telegram», під назвою « ОСОБА_6 » з ідентифікатором ID: НОМЕР_1 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є публічно доступним, здійснила поширення матеріалів, а саме надрукованих текстових публікацій (російською мовою) - «А живёт в амЕрике. И оттуда топит. укропатриотка недоделанная Хотя сама из России. Не, там явно клиника. По ней видно.». (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_8 
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_9 о 20 год 44 хв, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний акаунт у месенджері «Telegram», під назвою « ОСОБА_6 » з ідентифікатором ID: НОМЕР_1 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є публічно доступним, здійснила поширення матеріалів, а саме надрукованих текстових публікацій (російською мовою) - «У меня есть подобная фотография, моей бабушки. Но причем тут это. Харьков был и остался русский, а то что украинские костюмы и песни и школы были, это да..... Так как он находился на территории Украины. Ну и что? Я сама в школе пела украинские песни, они очень красивые, но те старые, народные. А не то что сейчас поют....кроме набора украинских слов там нет никакого смысла. А в народных был. Так что.....дебил ты внучек...». (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_10 ).
Також, ІНФОРМАЦІЯ_11 о 00 год 34 хв, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний акаунт у месенджері «Telegram», під назвою « ОСОБА_6 » з ідентифікатором ID: НОМЕР_1 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є публічно доступним, здійснила поширення матеріалів, а саме надрукованих текстових публікацій (російською мовою) - «Нам пишут: "Вы правы. А тцкашников сразу завезли из западных областей. Они считают харьковчан "руськими орками", которых "трэба утилизировать". Что они и делают... Да. Им помогает местная полиция. Ей поставлено условие: или помогаете, или отправим "помогать" на передок. Здравомыслящие Харьковчане есть. Их ОСОБА_7 . Почему не восстанут? Для Восстания нужна Организация. Почти всех активистов схватило гестапо. А оттуда если даже и выходят единицы, то им уже никто не верит... Люди загнаны в угол, затравлены, запуганы. Но... Харьковчане Ждут, Надеются и Сопротивляются кто как может, даже дети..."». (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_12 ).
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № СЕ25-209/Л/3/2 від 01.12.2025, у вказаних публікаціях містяться ознаки розпалювання національної, регіональної ворожнечі та ненависті.
ІІ. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
14.07.2026 р. між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № №12025220000000731 від 03.06.2025 року з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості.
В угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачена ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. ОСОБА_5 щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення. Також, сторони Угоди пропонують суду визнати обставиною, яка відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , забезпечення нею перерахування грошових коштів у сумі 266240 гривень на підтримку Збройних сил України.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання:
- за ч. 2 ст. 436-2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, без конфіскації майна;
- за ч. 3 ст. 436-2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна;
- за ч. 1 ст. 161 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.
Під час підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачена та її захисник просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 14.07.2026 р.
ІІІ. Мотиви суду при вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості
Вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.
Вимогами п.1 ч.4 ст.469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, згідно ст. 12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України, відносяться до тяжких злочинів.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнає вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, та погоджується на призначення узгодженого покарання, що вона підтвердила під час підготовчого судового засідання.
Обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону.
Умови угоди не суперечать вимогами КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою можуть бути виконані повністю.
Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними та протиправними діями вчинила кримінальні правопорушення - злочини:
-передбачений ч. 1 ст. 161 КК України, а саме - вчиненні умисних дій, спрямованих на розпалювання національної, регіональної ворожнечі та ненависті.
- передбачений ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.
- передбачений ч. 3 ст. 436-2 КК України, а саме поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та викриття у вчиненні злочину інших осіб.
Обставиною, яка відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , перерахування нею грошових коштів у сумі 266 240 гривень на підтримку Збройних сил України, що підтверджується квитанцією № 2.757634131.1 від 15.07.2026 на суму 150 000 грн. та квитанцією №16 від 15.07.2026 року на суму 116 240 грн.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштована, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину та даним про особу обвинуваченої, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

ІV. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, на підставі якої з обвинуваченої підлягають стягненню витрати на проведення судової експертизи на користь держави.
Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 04 червня 2026 року застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесенням застави в розмірі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн.
Згідно з квитанціями № 0.0.4909202359.1 та № 0.0.4909249239.1 від 04.06.2026 заставу у розмірі 266 240,00 грн. за ОСОБА_5 внесено ОСОБА_8 .
05.06.2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави, що підтверджуються довідкою про звільнення.
Враховуючи приписи ст. 72 КК України суд вважає необхідним зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Статтею 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.
Частиною 8 статті 182 КПК України визначено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (ч. 11 ст. 182 КПК України).
Судом встановлено, що з моменту звільнення з-під варти та на день ухвалення вироку, тобто, в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, обвинувачена виконала покладенні на неї судом обов`язки, передбачені ст. 182 КПК України, а тому застава підлягає поверненню заставодавцю.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 липня 2026 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 12025220000000731 від 03.06.2025, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 2 ст. 436-2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, без конфіскації майна;
- за ч. 3 ст. 436-2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна;
- за ч. 1 ст. 161 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. 
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період іспитового строку: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; та наступні додаткові обов`язки: - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 16 липня 2026 року.
На підставі ст. 72 КК України у строк виконання покарання зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 04.06.2026 року до 05.06.2026, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Заставу в розмірі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн., сплачену згідно ухвали Салтівського районного суду м.Харкова від 04.06.2026 року по справі № 643/11673/26/24, після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової лінгвістичної експертизи № СЕ 25-211/Л/З/2 від 20.11.2025 у розмірі 9 805 (дев`ять тисяч вісімсот п`ять) грн. 05 коп..
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 04.06.2026 року на мобільний телефон Xiaomi Hyper OS з IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 з сім картами з номерами мобільних телефонів, НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , належний ОСОБА_9 ; - мобільний телефон Xiaomi Hyper OS з IMEI 1: НОМЕР_7 ; IMEI 2 НОМЕР_8 з сім картою з номером мобільного телефону НОМЕР_9 , належний ОСОБА_10 (сину ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ); - мобільний телефон Xiaomi Hyper OS з IMEI 1: НОМЕР_10 IMEI 2: НОМЕР_11 з сім картами з номерами мобільних телефонів НОМЕР_2 та НОМЕР_12 , належний ОСОБА_5 ; - мобільний телефон Redmi Note 5 з IMEI 1: НОМЕР_13 ; IMEI 2: НОМЕР_14 , без сім карти, належний ОСОБА_10 (сину ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ); - мобільний телефон Redmi Note 9 з IMEI 1: НОМЕР_15 ; IMEI2: НОМЕР_16 без сім карти, належний ОСОБА_5 - скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме мобільний телефон Xiaomi Hyper OS з IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 з сім картами з номерами мобільних телефонів, НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , належний ОСОБА_9 ;- мобільний телефон Xiaomi Hyper OS з IMEI 1: НОМЕР_7 ; IMEI 2 НОМЕР_8 з сім картою з номером мобільного телефону НОМЕР_9 , належний ОСОБА_10 (сину ОСОБА_9 та ОСОБА_5 );- мобільний телефон Xiaomi Hyper OS з IMEI 1: НОМЕР_10 IMEI 2: НОМЕР_11 з сім картами з номерами мобільних телефонів НОМЕР_2 та НОМЕР_12 , належний ОСОБА_5 ; - мобільний телефон Redmi Note 5 з IMEI 1: НОМЕР_13 ; IMEI 2: НОМЕР_14 , без сім карти, належний ОСОБА_10 (сину ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ); - мобільний телефон Redmi Note 9 з IMEI 1: НОМЕР_15 ; IMEI2: НОМЕР_16 без сім карти, належний ОСОБА_5 - повернути власникам.
Роз`яснити обвинуваченій, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1