ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2026 м. Київ	Справа № 910/5044/26	

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД";
до: КИЇВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ;
про: стягнення 250.988,96 грн.
Суддя Сергій Балац
Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до КИЇВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ про стягнення 250.988,96 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2025 № 76-02/25-Т, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 250.988,96 грн.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5044/26 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною. 
В поданих до суду заявах по суті спору та додаткових поясненнях відповідач позов відхилив з урахуванням наступного: відсутність бюджетних асигнувань; наявність недостовірних відомостей про юридичних осіб у позовній заяві; критичні дефекти актів приймання-передачі; відсутність доказової сили акта звірки взаємних розрахунків; заявлена до стягнення сума є сумою за обсяги електричної енергії, які неузгоджені між сторонами. 
Підтримуючи поданий до суду позов у відповіді на відзив та додаткових поясненнях позивач зазначив про те, що наявні в матеріалах справи первинні документи свідчать про наявність у відповідача заборгованості, яка заявлена до стягнення. При цьому, відповідач не звільнений від обов`язку сплати за фактично спожитий обсяг електричної енергії.
Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва, 

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2025 № 76-02/25-Т (далі – Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується поставити відповідачу у терміни та на умовах визначених Договором електричну енергію, код ДК 021:2015 – 09310000-5 – Електрична енергія в обсягах і порядку передбачених Договором для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач сплачує позивачу за використану електричну енергію у розмірі, строки, порядку та на умовах передбачених Договором (п. 2.1 Договору).
Пунктом 5.8 Договору визначено, що розрахунковим періодом за Договором є календарний тиждень/декада/місяць. Оплата вартості спожитої електричної енергії здійснюється відповідачем на підставі відповідного рахунку позивача, згідно акту купівлі-продажу активної електричної енергії за відповідний розрахунковий період протягом десяти календарних днів після дати отримання відповідачем акту купівлі-продажу активної електроенергії.
Положеннями пункту 13.1 Договору, зокрема, передбачено, що цей Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (у разі їх наявності), укладається на строк не пізніше ніж до 31.12.2025, а в частині проведення розрахунків – до їх повного здійснення. Додатковою угодою від 30.12.2025 № 12 до Договору пункт 13.1 Договору викладено в наступній редакції: Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.03.2026 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків.

Приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Положеннями статті 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем здійснено постачання електричної енергії відповідачу за Договором на загальну суму 3.018.695,42 грн., що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії, які наявні в матеріалах справи у вигляді копії, а саме: 
- за лютий 2025 № РН-0000879 на суму 282.970,80 грн.;
- за березень 2025 № РН-0001378 на суму 278.063,38 грн.;
- за квітень 2025 № РН-0001946 на суму 208.404,89 грн.;
- за травень 2025 № РН-0002375 на суму 199.753,46 грн.;
- за червень 2025 № РН-0003071 на суму 118.844,66 грн.;
- за липень 2025 № РН-0003628 на суму 111.302,45 грн.;
- за серпень 2025 № РН-0004049 на суму 109.549,85 грн.;
- за вересень 2025 № РН-0004400 на суму 89.739,76 грн.;
- за жовтень 2025 № РН-0005303 на суму 281.529,89 грн.;
- за листопад 2025 № РН-0005897 на суму 247.529,52 грн.;
- за грудень 2025 № РН-0006461 на суму 470.027,74 грн. (акт коригування № 00354 на суму 142.436,38 грн.);
- за січень 2026 № РН-0000689 на суму 369.990,06 грн.;
- за лютий 2026 № РН-0001292 на суму 109.553,22 грн.;
- за лютий 2026 № РН-0001310 на суму 283.872,12 грн.
Вказані акти підписані сторонами, крім акту за лютий 2025 № РН-0000879 на суму 282.970,80 грн. та акту за березень 2025 № РН-0001378 на суму 278.063,38 грн.
При цьому, акт за лютий 2025 № РН-0000879 на суму 282.970,80 грн. та акт за березень 2025 № РН-0001378 на суму 278.063,38 грн. наявні в акті звірки розрахунків в період з 01.01.2025 по 24.03.2026, який підписаний сторонами спору.
Проте, грошове зобов`язання за Договором відповідачем виконано частково, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 250.988,96 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.
Приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Положеннями частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 250.988,96 грн. сторонами спору до суду не подано.
Розмір вказаної заборгованості також підтверджується підписаним сторонами актом звірки розрахунків в період з 01.01.2025 по 24.03.2026, який наявний в матеріалах справи у вигляді копії.
Таким чином позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю в сумі 250.988,96 грн.
Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечення відповідача викладені в поданих до суду заявах судом відхилені, оскільки:
- відсутність бюджетних призначень/асигнувань не звільняють відповідача від оплати фактично спожитої електричної енергії;
- питання відомостей про юридичних осіб/сторін спору було вирішено судом на стадії відкриття провадження у даній справі;
- дефектів актів приймання-передачі та акту взаємних розрахунків судом не встановлено;
- положення Договору не містять умов про обмеження відповідальності відповідача лише в межах обсягів, зазначених у Договорі, відтак сплата вартості електричної енергії з погодженими обсягами не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату за весь фактично спожитий обсяг електроенергії, за умови, що такі обсяги перевищили раніше узгоджені.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, 

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з КИЇВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ (Україна, 01001, місто Київ, ПРОВУЛОК МУЗЕЙНИЙ, будинок 2-Д, ідентифікаційний код: 43315602) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД" (Україна, 79026, Львівська обл., місто Львів, вул. Стрийська, будинок 86-В, квартира 1, ідентифікаційний код: 42827548) заборгованість в сумі 250.988 (двісті п`ятдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 96 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.764 (три тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 83 коп.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строк встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. 

Cуддя Сергій Балац