Справа № 758/2407/26 
Категорія 69 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва
у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Білоус А.О., 
позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,- 
В С Т А Н О В И В :
19.02.2026 ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей, зазначивши, що 02.07.2013 Шевченківським районним управлінням юстиції у м. Києві між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час у Подільському районному суді міста Києва розглядається справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Діти проживають разом з позивачкою, вона здійснює повну опіку над ними, відповідач не заперечує щодо проживання дітей з матір`ю. Відповідно до норм Сімейного кодексу України дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Станом на подачу позовної заяви прожитковий мінімум для дітей відповідного віку становить 3 512,00 гривень. Одна з дітей, а саме дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на «Д» обліку у лікаря педіатра та дитячого гастроентеролога та має діагноз захворювання алопеція універсальна стадія відновлення росту волосся на фоні терапії та потребує пожиттєвої дієти з виключенням глютену та лактози, що підтверджується медичними довідками. У зв`язку з цим дитина потребує постійного лікування, придбання медикаментів, проходження обстежень та реабілітації, що потребує значних додаткових витрат. Лікування дочки потребує постійної здачі аналізів, вартість яких в середньому становить 1 500,00 грн в місяць. В зв`язку з хворобою з травня 2025 року по сьогоднішній день дитина має приймати ліки Літфуло по 1 таб./день. Ціни в аптеках на даний препарат розпочинаються від 17 310,00 грн за упаковку. Крім того, на спеціальне харчування в супермаркетах в місяць виходить близько 8000,00 гривень, що підтверджується виписками з банку. Крім того, діти додатково займаються вивченням англійської мови. Оплата в місяць на двох дітей становить 4 800,00 гривень. Мобільний зв`язок дітей в місяць становить 1 000,00 гривень. Одяг дітей на рік (зима, весна, літо, осінь) в середньому складає близько 50 000,00 гривень. Харчування дітей (не рахуючи спеціальне) становить не менше 4 000,00 гривень на місяць. В загальному, з урахуванням лікування, харчування, одягу та навчання дітей витрати на місць на двох дітей становлять не менше 50 000,00 гривень. Позивачка не може самостійно забезпечувати дітей усім необхідним, а тому, оскільки відповідач є здоровим та працездатним, за відсутності відомостей щодо його місця роботи та доходів, вона просить стягувати з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 25 000 грн щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. 
Ухвалою суду від 03.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив.
22.04.2026 відповідач через свого представника подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися. З 05.03.2026 він працює в ТОВ «Гудермейстер» на посаді начальника виробництва та його дохід за березень-квітень склав 16 263,64 грн. До того відповідач не працював та не мав стабільного доходу. Із урахуванням наведеного, він просить стягувати з нього аліменти у розмірі 5 421,21 грн на двох дітей щомісячно. 
23.04.2026 представник позивача подала відповідь на відзив, у якій заявлені позовні вимоги підтримала.
23.04.2026 представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив. 
У судовому засіданні позивачка та її представник, яка приймала участь дистанційно в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Представник відповідача просив врахувати доводи відповідача, зазначені у відзиві та запереченні на відповідь на відзив. 
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частковому задоволенню із наступних підстав.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України).
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 статті 182 СК України).
Судом встановлено, що з 02.07.2013 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. 
Від шлюбу у них є двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. 
На даний час у Подільському районному суді міста Києва перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.
В обґрунтування позову позивачка стверджує, що на даний час діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, відповідач належної участі в утриманні та вихованні дітей не приймає.
Судом беруться до уваги такі її доводи, оскільки вони не спростовані відповідачем.
В ході судового розгляду відповідач не заперечив, що діти проживають разом із позивачкою, а також не заперечив свого обов`язку щодо утримання дітей.
Крім того, як встановлено судом із наявних у справі письмових доказів та із пояснень представника відповідача у судовому засіданні, відповідач з 05.03.2026 працює в ТОВ «Гудермейстер» на посаді начальника виробництва, його дохід за березень-квітень 2026 року склав 16 263,64 грн.
Таким чином, судом встановлено наявність у відповідача на даний час постійного доходу.
Жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на неможливість виконання відповідачем його обов`язку щодо утримання дітей з об`єктивних причин, ним до суду не надано. 
В матеріалах справи також відсутні дані щодо поганого стану здоров`я, наявності у нього інших утриманців, інших обставин, які б позбавляли відповідача можливості виконувати його обов`язок, встановлений статтею 180 СК України.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Ураховуючи наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також зважаючи на встановлений ст. 180 Сімейного кодексу України спільний обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох його неповнолітніх дітей.
Разом із цим, із урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин, суд вважає вірним стягувати з відповідача аліменти у розмірі 15 000,00 гривень на обох дітей щомісячно, починаючи з 19.02.2026 і до досягнення дітьми повноліття, що, на думку суду, відповідатиме інтересам дитини, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та достойного рівня її матеріального забезпечення.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 331,20 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-268, 273, 353, 354, ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень на обох дітей щомісячно, починаючи з 19.02.2026 і до досягнення дітьми повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Повне найменування сторін по справі:
позивач -  ОСОБА_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач -  ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення суду складено 29.06.2026.

Суддя | О. О. Ковбасюк