Справа № 446/1449/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Котормус Т. І.
секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа №446/1449/26;
Провадження №2-а/446/20/26;

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ;
відповідач Головного управління національної поліції 
у Львівській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Кам`янка-Бузька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
01.06.2026 позивач ОСОБА_1 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, серії ЕНА № 7234907 від 21.05.2026, та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, так як правил дорожнього руху, вказаних у постанові він не порушував, а поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності має суттєві порушення, а тому така підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Ухвалою суду від 02.06.2026 відкрито провадження у справі за правилами адміністративного судочинства та призначено до розгляду.
12.03.2026 від представника відповідача ГУНП у Львівській області - Марії Хваліботи надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказала, що сторона відповідача не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , та вважає їх необгрунтованими та безпідставними, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримав та просив такий задоволити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, у поданому відзиві на позовну заяву просила розгляд справи здійнювати без її участі, а у задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №7234907 від 21.05.2026, 21.05.2026 у с. Жовтанці, вул. Львівська Львівського району Львівської області, складеної поліцейським ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений "жовтий" сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3.ґ ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування свого позову зазначає, що будь-якого доказу порушення ним п.п.8.7.3.ґ ПДР України особою уповноваженою на складання адміністративного матеріалу не надано.
Вирішуючи спір суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1-2 ст.7 КУпАП ); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Так, ОСОБА_1 був притягнутий інспектором поліції до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення правил проїзду на заборонний сигнал світлофора, що є порушеннями п.п.8.7.3.ґ ПДР України.
Проте судом не здобуто, а відповідачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 такого правопорушення.
Досліджений судом відеозапис не містить факту вчинення правопорушення, а розпочинається лише з моменту, коли водій вже був зупинений працівниками поліції. Інших доказів матеріали справи не містять.
Водночас, позивачем у справі не заперечується, що він здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Однак, водій посилався як під час його зупинки, так і під час звернення до суду, що цей сигнал світлофора увімкнувся за 10-15 метрів під час його наближення до перехрестя, а тому він не хотів допустити екстренного гальмування та створення аварійної ситуації.
Відповідно до пункту 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Разом з тим, зазначене правило не є абсолютним.
Так, відповідно до пункту 8.11 Правил дорожнього руху України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу світлофора або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється продовжити рух за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Отже, наведена норма є спеціальним винятком із загального правила щодо заборони руху на жовтий сигнал світлофора та спрямована на недопущення створення аварійної обстановки внаслідок різкого гальмування транспортного засобу. Таким чином, відповідальність за проїзд на жовтий сигнал світлофора може наставати лише у випадку, коли буде доведено, що водій мав об`єктивну можливість безпечно зупинити транспортний засіб перед стоп-лінією чи світлофором, однак свідомо цього не зробив.
Подібні за змістом висновки зробив Верховний Суд по справі №751/4088/17 у постанові від 26.07.2019.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів того, що на момент ввімкнення жовтого сигналу світлофора позивач перебував на такій відстані від місця зупинки, яка дозволяла йому безпечно зупинити транспортний засіб без застосування екстреного гальмування. Оскаржувана постанова не містить будь-яких мотивів щодо оцінки цієї обставини, не наведено розрахунків, відомостей про швидкість руху транспортного засобу, відстань до стоп-лінії, дорожню обстановку чи інших даних, які б свідчили про наявність у позивача реальної можливості виконати вимоги пункту 8.10 Правил дорожнього руху.
Крім того, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, дії чи бездіяльності. У справах щодо оскарження постанов про адміністративні правопорушення саме відповідач повинен надати суду достатні та переконливі докази наявності в діях особи всіх елементів складу адміністративного правопорушення.
Оскільки відповідачем не доведено, що позивач мав реальну можливість зупинити транспортний засіб перед світлофором без застосування екстреного гальмування, суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За таких обставин оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи, за відсутності належних доказів вини позивача та з неправильним застосуванням положень Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим є протиправною, підлягає скасуванню, а позовні вимоги — задоволенню.
Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 665,60 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, з урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 665,60 грн. підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як суб`єкт владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 121, 241, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задоволити повністю.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7234907 від 21.05.2026 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП – закрити.
Стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення суду складено 07.07.2026.

Відомості про сторони:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Головне управління національної поліції у Львівській області (юридична адреса: пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ЄРПОУ 40108833).

Суддя         Т.І. Котормус