Справа № 188/4226/25
Провадження № 3/188/153/2026 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року с-ще Петропавлівка
Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно
ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 вид.09.10.2001 року Петропавлівським РВ, пенсіонера, 
у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу серії ВАД №867580 від 02.12.2025 року,
06.11.2025 год 16 год.30 хв перебуваючи в с-щі Петропавлівка неподалік будинку 83 по вул.Миру біля господарської загорожі для домашньої птиці гр. ОСОБА_1 знущався над безпритульною собакою без породи, а саме вдарив собаку металевою частиною граблів три рази, завдавши їй фізичного болю, чим порушив ст18 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», за що передбачена відповідальність ч.1 ст.89 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та зазначив, що дійсно 06.11.2025 року він пішов вправлятися по господарству. Господарство огороджено сіткою рабицею, за огорожою побачив собаку, яка лежала на землі без ознаків життя, думаючи, що вона заражена хворобою та побоюючись за своє життя він взяв граблі та почав до неї доторкуватися з метою дізнатися чи вона жива. Після декількох доторкувань собака почала ворушитися та стогнати. Крові біля неї не було. В цей час до нього підбіг чоловік та сказав, що він знущається над твариною та подзвонив у поліцію, не запитавши що сталося із собакою. Свідків, які б підтвердили факт нанесення побоїв саме ним по вказаній у протоколі собаці, на той час не було. Чоловік, який проходив повз нього та лежачу собаку, факт побиття не підтвердив, лише зазначив, що бачив як він доторкувався граблями до собаки. Одночасно зазначив, що у нього особисто протягом місяця дворові безпритульні собаки знищили 15 курей та 12 утят. У зв`язку з війною по селу бігають собаки зграями шукаючи їжу та нападають на людей та домашніх тварин. Подія із собакою відбулася 06.11.25 в темну пору доби та невідомо що сталося із нею, та чому вона непритомна лежала на землі. Працівники поліції приїхали до нього отримати пояснення тільки 25.11.2025 року після отримання повідомлення на 102 від гр. ОСОБА_2 . Він ніколи не знущався над тваринами, а тим паче над собаками, кому належить собака він не знає,після інциденту собака піднялася з землі та пішла від них. Твердження свідків про нібито належні йому пастки для собак є неправдивими, поліцейські їх не вилучали , бо їх насправді не існує. Він відлякує собак від свого господарства тільки голосом, без застосування до них насильства тому що вони бігають зграєю, затронувши одну собаку інші можуть стрімко напасти та спричинити тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що є дружиною ОСОБА_1 , вони мешкають на першому поверсі будинку та увечері того день почула гучну сварку та вийшла надвір. Надворі лаявся якийсь невідомий чоловік з її чоловіком. З їхньої сварки вона зрозуміла, що сварка була через собаку, яка лежала на землі нерухомо. Потім з`ясувалося, що її чоловік коли пішов поратися по господарству запремітив на землі нерухому собаку та намагався з`ясуватися що з нею сталося. Доторкнувшись до неї вона зрозуміла, що з нею щось трапилося і вона почала скавчати. Невідомий чоловік сказав, що її чоловік знущається над твариною та сказав що викликає поліцію. При ній він не телефонував до поліції і в цей день поліція до них не приїджала. Пояснення відбирала від чоловіка в кінці листопада. Де ділася ця собака вона не знає. Підтверджує факт того, що безпритульні собаки зграями бігають постійно, гавкають і вдень і вночі, нападають на свійську птицю як у них так і у сусідів.
Вислухавши ОСОБА_1 , свідка, вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, заяву ОСОБА_4 та її пояснення, письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , рапорт чергового ВП №4, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.
Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.89 КУпАП полягає у жорстокому поводженні з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі.
Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_5 , які долучено до матеріалів справи, вбачається, що на його утриманні знаходиться двоє безпритульних собак, 06.11.25 року йдучи до магазину він побачив собаку , яка голосно скавчала, він впізнав її як свою. Біля неї знаходився ОСОБА_1 , який зі слів його батьків не любить собак.
Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_6 , які долучено до матеріалів справи, вбачається, що на його утриманні знаходиться безпритульна собака, яка пропала два тижні тому. Сусід ОСОБА_7 йому розповів, що бачив та чув як ОСОБА_1 кричить на собак, але чи була це його собака він не знає. 
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП).
Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.
Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 89 КУпАП необхідно встановити факт того, що особа дійсно жорстоко поводилась з тваринами знущалась над тваринами, завдавала побоїв або вчинила інші насильницькі дії, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишив тварину напризволяще, у тому числі порушив правил утримання тварин.
Так, ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначенні загальні правила поводження з тваринами, що виключають жорстокість. Зокрема, при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащення, інвентарю та піротехнічних виробів (виробів, що містять вибухові речовини або вибухову суміш речовин, призначені для отримання теплового, світлового, звукового ефекту, газу, диму або поєднання таких ефектів у результаті самопідтримуваних екзотермічних хімічних реакцій), що призводять або можуть призвести до травмування тварин тощо. Забороняється: інші дії чи бездіяльність, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження.
Таким чином, матеріали справи не містять достатньо належних і допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії  ОСОБА_1  призвели до  знущання та побиття безпритульної собаки, належність йому пасток для знущання над собаками судом не встановлені.  Будь-якого протоколу огляду місця події, фото місця події до протоколу не додано, тому зрозуміло яким чином працівник поліції визначив факт жорсткого поводження з твариною, а саме собакою , з боку гр. ОСОБА_1 .
Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.
Під час розгляду справи встановлено, що подія із жорстоким поводженням із собакою сталася 06.11.2026 року, повідомлення надійшло до лінії 102 тільки 25.11.2026 року, пояснення від ОСОБА_1 та свідків з приводу цієї події відібрані тільки 25.11.2026 року, також до протоколу не додано фото місця події, диск запису відео фіксації правопорушення, належні докази про скоєння адміністративного правопорушення відсутні. 
Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.89 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя | О. М. Курочкіна