Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.07.2026  	Справа №607/2369/26 Провадження №2/607/3070/2026	

місто Тернопіль
 
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Герчаківської О. Я.,
за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі – ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», позивач) звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості у розмірі 36 337,81 грн за договорами, а також понесені судові витрати.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 04 листопада 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі – ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7665711763. 
01 вересня 2021 року було укладено договір № 01/09/21, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило на користь АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 7665711763.
21 грудня 2023 року було укладено договір № НІ/11/13-Ф відповідно до якого АТ «ТАСКОМБАНК» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 7665711763.
18 лютого 2025 року було укладено договір № 18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 7665711763.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 7665711763.
Також 31 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС») та ОСОБА_1 укладено договір № 93819. Перший транш в сумі 13 334,00 грн надається не пізніше наступного для після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286,00% річних. Загальний строк кредитування 168 днів.
28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 28012025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» отримало право вимоги за договором № 93819.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 93819.
29 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 5302421. Строк кредиту - 20 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредитування.
10 лютого 2023 року було укладено договір № ФК 10-02/23 відповідно до якого TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» (далі – ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5302421.
01 серпня 2025 року було укладено договір № 01-08/25 відповідно до якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5302421.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 5302421.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 7665711763 від 04 листопада 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13 952,98 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 10 174,44 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 0,99 грн; заборгованість за комісіями – 3 777,55 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 93819 від 31 грудня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 20 197,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 13 334,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 6 662,68 грн; заборгованість за комісіями – 201,00 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 5302421 від 29 грудня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 2 187,15 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 1 050,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 1 137,15 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 36 337,81 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 24 558,44 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 7 800,82 грн; заборгованість за комісіями – 3 978,55 грн.
За встановлених обставин, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за описаними вище Договорами у розмірі 36 337,81 грн, 2 662,40 грн сплаченого судового збору та 13 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою судді від 04 лютого 2026 року відкрито провадження цивільну справу №607/2369/25 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду.
Суд вважає, що ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.
04 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено кредитний договір № 7665711763.
За цим договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику кредит у сумі 12 774,23 грн на строк – 24 місяці, безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. Розмір процентної ставки при наданні кредиту – 16,00% від суми кредиту (розмір 2 265,44 грн), щомісячних процентів – 3,00 % від суми кредиту, розмір річних – 0,01 % від суми боргу за договором.
Вказана інформація також відображена і у паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5711763, який ОСОБА_1 підписав 04 листопада 2021 року.
Також до матеріалів справи надано заяву-анкету на отримання послуги в ТОВ «ФК «ЦФР», у якій вказуються персональні дані ОСОБА_1 
01 вересня 2021 року між ПАТ «Таскомбанк» (Новий кредитор) та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (Первісний кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №01/09/21, відповідно до якого Первісний кредитор передає Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитору за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.
Відповідно до Реєстру прав вимоги до договору про відступлення прав вимог № 01/09/21 від 01 вересня 2021 року за 08 листопада 2021 року ПАТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7665711763 від 04 листопада 2021 року на загальну суму 12 774,24 грн.
ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» повідомив відповідачеві про відступлення прав вимоги 04 листопада 2021 року, про що відповідач поставив власний підпис.
З виписки по особовому рахунку за період з 04.11.2021 по 21.12.2023 слідує, що відповідач отримав кредитні кошти, а кредитодавцем здійснювалось нарахування відсотків за отриманим кредитом.
21 грудня 2023 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу № НІ/11/13-Ф відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.
Згідно п. 2.1. договору факторингу № НІ/11/13-Ф від 21 грудня 2023 року в порядку та на умовах, визначеному в цьому договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/13-Ф від 21 грудня 2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7665711763 від 04 листопада 2021 року на загальну суму 12 774,24 грн.
18 лютого 2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 18-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/25 від 18 лютого 2025 року, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 7665711763 від 04 листопада 2021 року на загальну суму 13 952,98 грн.
За даними розрахунків заборгованості за кредитним договором № 7665711763 від 04 листопада 2021 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 05 січня 2026 року складає 13 952,98 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 10 174,44 грн; заборгованість за нарахованими процентами 0,99 грн; заборгованість по комісії – 3 777,55 грн.
31 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 93819, який підписано відповідачем власноручно.
Згідно з умовами договору про споживчий кредит № 93819 від 31 грудня 2021 року, загальний розмір кредиту не може перевищувати 68 890,00 грн. Сума першого траншу складає 13 334,00 грн, та надається в наступному порядку: у розмірі 10 000,50 грн на № карти позичальника № 537541хххххх4179; у розмірі 3 333,50 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини Договору, яка складає 25,00 % від загальної суми кредиту. Строк на який надається перший транш 168 днів. Загальні витрати за першим траншем складають 11 323,60 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка за першим траншем складає 6 771,17% річних.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та перерахувало на картковий рахунок відповідача 10 000,50 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС».
До вказаного договору долучено заяву на видачу кредиту № 100347069 від 31 грудня 2021 року, яка містить аналогічні умови кредитування.
За змістом картки обліку виконання договору № 93819, складеної ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», заборгованість ОСОБА_1 за період з 31 грудня 2021 року по 17 червня 2022 року становить 20 197,68 грн, яка складається з: 13 334,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6662,68 грн - заборгованість за відсотками; 201,00 грн заборгованість за комісіями.
28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 28012025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» отримало право вимоги за договором № 93819.
Відповідно до Реєстру боржників для друку до Договору факторингу № 28012025, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 197,68 грн, яка складається із залишку заборгованості по основному боргу в розмірі 13 334,00 грн; залишку заборгованості по відсоткам - 6 662,68 грн; залишку заборгованості по комісії - 201,00 грн.
За даними розрахунків заборгованості за кредитним договором № 93819 від 31 грудня 2021 року, заборгованість ОСОБА_1 складає 20 197,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 13 334,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 6 662,68 грн; заборгованість по комісії – 201,00 грн.
29 грудня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 5302421, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1 050,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Тип кредиту: кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 1 050,00 грн. Строк кредиту 20 днів. Стандартна процента ставка 1,90 % в день від суми кредиту, Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку Споживача № НОМЕР_1 або іншу платіжну картку реквізити якої надані Споживачем в Особистому кабінеті.
Вказаний договір підписаний електронним підписом відповідача А270256.
До цього договору долучено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту, де загальна вартість кредиту вказана у розмірі 1 449,00 грн. Зазначені документи підписані електронним підписом відповідача НОМЕР_2 .
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку Позичальника № НОМЕР_1 , яку він вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ФК КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» за вих. № 7/17461 від 10 листопада 2025 року.
Згідно картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) № 5302421 від 29 грудня 2021 року, складеного ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» станом на 09 лютого 2023 року, відповідачу нарахована заборгованість за Договором, у сумі 2 167,20 грн. 
10 лютого 2023 року було укладено договір № ФК 10-02/23 відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5314775.
На підтвердження переходу права вимоги до матеріалів справи долучено: Договір факторингу № ФК 10-02/23 від 10 лютого 2023 року; Акт приймання-передачі реєстрів боржників від 10 лютого 2023 року до Договору факторингу № ФК 10-02/23 від 10 лютого 2023 року; Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами до Договору факторингу № ФК 10-02/23 від 10 лютого 2023 року.
Відповідно до Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами від 10 лютого 2023 року до Договору факторингу № ФК 10-02/23 від 10 лютого 2023 року, ТОВ «ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 5302421 в сумі 2 187,15 грн, з яких: 1 050,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 137,15 грн - сума заборгованості за відсотками.
01 серпня 2025 року було укладено договір № 01-08/25 відповідно до якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5302421.
На підтвердження переходу права вимоги до матеріалів справи долучено: Акт приймання-передачі реєстрів боржників від 01 серпня 2025 року до Договору факторингу № 01-08/25 від 01 серпня 2025 року; Реєстр божників від 01 серпня 2025 року до Договору факторингу № 01-08/25 від 01 серпня 2025 року.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01-08/25 від 01 серпня 2025 року, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 5302421 в сумі 2 187,15 грн, з яких: 1 050,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 137,15 грн - сума заборгованості за відсотками.
Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 5302421 від 29 грудня 2021 року, заборгованість відповідача станом на 05 січня 2026 року становить 2 187,15 грн, з яких: 1 050,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 137,15 грн - сума заборгованості за відсотками.
Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідач отримав кредитні кошти, однак не виконує зобов`язань щодо їх повернення, а тому порушене право кредитора підлягає захисту в судовому порядку.
Відтак до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно–телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно–правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно–телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно–телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно–телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
У даній справі встановлено, що Договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. 
Волевиявлення позичальника на укладення договору підтверджено вчиненням фактичних дій, направлених на ознайомлення із умовами кредитування, складанням відповідних документів і внесенням до них конфіденційної інформації, відомої тільки відповідачу.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20.
Виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем свідчить та обставина, що кошти, визначені в електронному договорі, надійшли в розпорядження ОСОБА_1 на належний йому банківський рахунок і позичальник тим самим не заперечував умови договору та не надав доказів на спростування факту отримання ним зазначених коштів та частково сплачував заборгованість.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Факт переходу права вимоги до позивача за кредитними договорами підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні, саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Відтак позивач наділений правом вимоги до відповідача за описаними вище кредитними договорами, оскільки ОСОБА_1 укладав їх, погодився на умови цих правочинів, однак не виконав свої зобов`язання у повному обсязі.
Щодо стягнення заборгованості за комісією за кредитним договором № 7665711763 від 04 листопада 2021 року у сумі 3 777,55 грн та за кредитним договором № 93819 від 31 грудня 2021 року у сумі 201,00 грн, то суд покликається на наступне.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (справа № 204/224/21 від 06 листопада 2023 року).
Виходячи з вищезазначеного, сплату за видачу кредиту комісії, суперечать положенням Закону України «Про захист прав споживачів» і Закону України «Про споживче кредитування», є нікчемними з моменту укладення договору.
А отже, комісія за кредитним договором № 7665711763 від 04 листопада 2021 року у сумі 3 777,55 грн та за кредитним договором № 93819 від 31 грудня 2021 року у сумі 201,00 грн, стягненню з відповідача не підлягає.
Щодо стягнення заборгованості за процентами у сумі 1 137,15 грн за Договором про надання споживчого кредиту № 5302421 від 29 грудня 2021 року, то судом встановлено, що відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту № 5302421 від 29 грудня 2021 року, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 1 050,00 грн, строком на 20 днів, із стандартною процентною ставкою в розмірі 1,90 % в день.
Матеріали справи не містять доказів, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в належній формі була досягнута домовленість про продовження строку користування відповідачем кредитними коштами, як це передбачено розділом 4. Договору. Також матеріали справи не містять доказів, що до договору укладалися додаткові угоди, згідно з якими строк користування кредитом продовжувався.
Оскільки Договором про надання споживчого кредиту № 5302421 від 29 грудня 2021 року визначений строк його дії, який становить 20 днів, то саме протягом цього строку позивач мав право нараховувати відповідачу ОСОБА_1 передбачені цим договором відсотки.
З розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, вбачається, що з 29 грудня 2021 року по 18 січня 2022 року (20 днів) нараховувалися відсотки за стандартною процентною ставкою на загальну суму 399,00 грн, а тому саме ця сума відсотків підлягає до стягнення з відповідача.
Відповідно до основних засад цивільного судочинства - змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, в якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач.
Отож, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 в повному обсязі не повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаних кредитних договорів, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість:
- за кредитним договором № 7665711763 від 04 листопада 2021 року, у розмірі 10 175,43 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 10 174,44 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 0,99 грн; 
- за Договором про споживчий кредит № 93819 від 31 грудня 2021 року, у розмірі 19 996,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 13 334,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами– 6 662,68 грн.
- за договором про надання споживчого кредиту № 5302421 від 29 грудня 2021 року, у розмірі 1 449,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 1 050,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами – 399,00 грн.
Зальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за цими кредитними договорами складає 31 621,11 грн.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. 
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Отож, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2 316,82 грн (31 621,11 * 2 662,40 : 36 337,81), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Окрім цього, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.
Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі №301/1894/17.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
ВС зауважив, що у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Так, судові витрати понесені позивачем підтверджуються наявними в матеріалах справи наступними документами: Договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року; Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; Заявка на надання юридичної допомоги № 799 від 01 грудня 2025 року; Витяг з Акту № 25 про надання юридичної допомоги від 31 грудня 2025 року на суму 13 000,00 грн.
Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Проте, як вбачається із матеріалів справи, правом на заперечення проти заявленого розміру судових витрат ОСОБА_1 не скористався.
Враховуючи викладене, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності розміру судових витрат на правничу допомогу, відсутність заперечень відповідача проти заявленого розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 11 312,58 грн (31 621,11 * 13 000,00 : 36 337,81), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-283, 352, 354-355 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором №7665711763 від 04 листопада 2021 року, у розмірі 10 175 (десять тисяч сто сімдесят п`ять),43 грн, за Договором про споживчий кредит № 93819 від 31 грудня 2021 року, у розмірі 19 996 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість),68 грн; за договором про надання споживчого кредиту № 5302421 від 29 грудня 2021 року, у розмірі 1 449 (одна тисяча чотириста сорок дев`ять),00 грн, а всього 31 621 (тридцять одну тисячу шістсот двадцять одну),11 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судовий збір у розмірі 2 316 (дві тисячі триста шістнадцять),82 грн та 11 312 (одинадцять тисяч триста дванадцять),58 грн витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30–денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код ЄДРПОУ: 42640371, адреса місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя       О. Я. Герчаківська