Справа № 953/10905/24 
Провадження № 2/953/133/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 липня 2026 року       м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,
за участю секретаря – Бірукової Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», підписана представником, який діє на підставі довіреності адвокатом Рудницьким Ю.І. до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CL-264997 від 24.02.2020 року у розмірі 786 074,96 грн, стягнути судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.02.2020 ОСОБА_1 уклав з АТ «Кредобанк» Кредитний договір № CL-264997. Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі – 467778,45 гривень, строком на 60 місяців до 21.02.2025 з процентною ставкою 35 %.
Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.
Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого виникла заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 30.03.2023 складає 768074,96 грн., з яких: 460690,58 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 322716,21 грн, відсотки, донараховані відсотки 2668,17 грн.
Враховуючи, що відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024 року позовну заяву розподілено та передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л.
Ухвалою суду від 03 грудня 2024 року провадження у справі відкрито.
Рішенням Вищої Ради правосуддя № 2669/0/15-25 від 16.12.2025 року ОСОБА_2 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова.
Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.44, п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 18.12.2025 року справу передано судді Київського районного суду м. Харкова Юрлагіній Т.В.
Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.
Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Петренко О.М. про витребування доказів.
Ухвалою суду від 17 липня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Петренко О.М. про призначення судово-економічної експертизи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, ч.2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. За змістом заяви поданої 14.07.2026 через підсистему електронний суд просить провести судове засідання без участі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем реєстрації, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, повідомлення про виклик доставлено у додаток "Viber". Відповідач про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відзиву на позовну заяву не подано.
14.07.2026 представником відповідача адвокатом Петренко О.М. через підсистему електронний суд подано заяву про не можливість прибути в судове засідання та проводити його розгляд у її відсутність.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справед ливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що між 24.02.2020 ОСОБА_1 уклав з АТ «Кредобанк» Кредитний договір № CL-264997. Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі – 467778,45 гривень, строком на 60 місяців до 21.02.2025 з процентною ставкою 35 %. (п. 2.1., 2.2., 2.2., 4.1.).
За умовами якого АТ «Кредобанк» зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах зворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит надається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі. 
Сума та валюта кредиту 467778,45 грн.; строк кредитування 60 місяця терміном до 21.02.2025; позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні потреби в сумі 276470,71 грн. на поточний рахунок позичальника, відкритий у відділенні АТ «Кредобанк»; в сумі 78641,06 грн. на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості за договором CL-144374 від 12.11.2018, в сумі 112666,68 грн. на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості за договором б/н від 30.9.2019, датою погашення щомісячного платежу є дата, в яку банк здійснює договірне списання щомісячного платежу в порядку, передбаченому п.6.6.3 Кредитного договору та яка зазначається в Графіку платежів за кредитним договором та розрахунку сукупної вартості кредиту, який є додатком №1 до кредитного договору та є його невід`ємною частиною. Для запобігання прострочення погашення заборгованості за кредитним договором банк рекомендує позичальнику забезпечити наявність коштів в сумі не меншій розміру щомісячного платежу на поточному рахунку позичальника з 17 по 24 число кожного місяці включно. Перший щомісячний платіж має бути сплачений не пізніше 24.03.2020.
Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних.
Згідно з п. 4.2. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою визначеною п. 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору.
Відповідно до п. 6.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, передбачені цим договором та додатками до нього.
На підставі п. 6.9. кредитного договору банк, у випадках передбачених п. 3.3. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.
Відповідно до п. 6.10. Договору, Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п. 6.9. Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п. 6.9. Кредитного договору).
Пунктом 7.1. Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальником на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору за виконання зобов`язань за Кредитним договором Позичальник несе повну відповідальність перед Банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України.
Також відповідачем підписано Додаток № 1 до кредитного договору № CL-264997 від 24.02.2020, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту від 24.02.2020 та Анкету-Заяву № CL-264997 від 20.02.2020 фізичної особи на отримання кредиту.
Згідно меморіальних ордерів від 24 лютого 2020 року, загалом було видано 467 778,45 грн.
Ці кошти були розподілені на три окремі операції з різними призначеннями:
78 641,06 грн (Меморіальний ордер № 10497131) видано для погашення попереднього кредиту ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору №CL-144374 від 12.11.2018; 
112 666,68 грн (Меморіальний ордер № 10497133) видано для погашення ще одного попереднього кредиту ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору №Б/Н від 30.9.2019;
276 470,71 грн (Меморіальний ордер № 10497138) безпосередня видача кредиту ОСОБА_1 відповідно до нового кредитного договору CL-264997 від 24.02.2020. 
За наданим банком розрахунком заборгованості, а також виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 з станом на 30.03.2023 становить 786074,96 грн., яка складається з: 460690,58 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 322716,21 грн. заборгованості за відсотками, донараховані відсотки 2668,17 грн.
Даний розрахунок заборгованості суд визнає достовірним, приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ, що відповідає вимогам ст.ст. 78-80 ЦПК України, оскільки вказаний розрахунок підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розрахунок нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.
На адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , представником АТ «Кредобанк» за допомогою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» направлялася досудова вимога від 05.04.2023 (№ трекінгу відправлення 7904869428657), у якій роз`яснено про стан його заборгованості та заявлена вимога протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги, але не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання такої вимоги погасити суму заборгованості за кредитом у розмірі 786074,96 грн., яка складається з: 460690,58 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 322716,21 грн. заборгованості за відсотками, донараховані відсотки 2668,17 грн.
Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повідомити Банк, зокрема, про зміну свого місця проживання, інші обставини протягом 3-х днів з моменту виникнення відповідних обставин.
Жодних доказів про надання Банку інформації щодо зміни свого місця проживання, про наявність об`єктивних складнощів, здатних вплинути на виконання Кредитного договору, відповідач в ході судового розгляду справи не надав.
Щодо доводів зазначених представником відповідача, що для розрахунку заборгованість необхідні бухгалтерські знання, суд не приймає до уваги з огляду на таке.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 вказала, що визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку – зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково – зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок – це процесуальний обов`язок суду (пункт 88).
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (постанова Верховного Суду від 22.04.2025 у справі № 904/7291/17).
Також згідно з усталеною практикою Верховного Суду, коли у справі наявний розрахунок заборгованості, наданий стороною позивача, який містить зрозумілі розрахунки по відповідним періодам нарахувань, то такий дає можливість суду перевірити їх простим математичним шляхом (постанови від 02.04.2021 у справі № 752/21917/16-ц, від 15.02.2021 у справі № 127/9751/15-ц). У вказаних справах суд відхилив посилання скаржника на необхідність проведення експерти за наявності розрахунку.
У справі, яка розглядається, позивач надав розрахунок заборгованості з наведенням періодів, сум нарахувань та їх змісту. Відповідно, такий може бути перевірений математичним шляхом. У чому саме полягає неможливість перевірити такий розрахунок відповідач не зазначає.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. ч. 1, 3ст. 509 ЦК України).
Згідно з ч.1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ч.1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ч.1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.ч. 1, 2ст. 631 ЦК України).
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання».
Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у п. 35 Постанови.
Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з логікою Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства та вже усталеної судової практики вбачається, що після спливу вказаного строку банк не має права на нарахування процентів передбачених договором.
До стягнення позивач пред`явив заборгованість за відсотками в сумі 322716,21 грн. заборгованості за відсотками, донараховані відсотки за березень 2023 року - 2668,17 грн
З матеріалів справи вбачається, що 05 квітня 2023 року позивач направив на адресу відповідача досудову письмову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій банк вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, та інші платежі передбачені кредитним договором. Зазначено, що остаточну суму заборгованості відповідачу буде повідомлено на відділенні банку у день сплати, проте дана вимога залишена відповідачем без відповідного реагування.
Таким чином, враховуючи умови вимоги, надісланої банком 15 травня 2023 року, останнім днем коли відповідач повинен був сплатити борг за кредитним договором є 10 травня 2023 року.
Отже, позивач не продовжував нараховувати відсотки за кредитним договором після 30 березня 2023 року.
З урахуванням викладеного, суд вбачає правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № CL-264997 від 24.02.2020 у розмірі 786074,96 грн., яка складається з: 460690,58 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 322716,21 грн. заборгованості за відсотками, донараховані відсотки 2668,17 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, сторонами не оскаржується факт укладання кредитного договору та отримання коштів відповідно до його умов.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки
У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Положеннями ч. ч. 1 та 3 ст. 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).
Разом з цим відповідачі не скористалися правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідачі були позбавлені можливості у порядку ч. 4 ст. 83 ЦПК України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України).
При цьому, за приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.
Згідно з платіжною інструкцією № 26320373 від 30 травня 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 11791,12 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 11791,12 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 279, 263-265, 280-284 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» суму заборгованості за кредитним договором № CL-264997 від 24.02.2020 у розмірі 786074 (сімсот вісімдесят шість тисяч сімдесят чотири) грн, 96 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 11791 (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто одна) гривня 12 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», код ЄДРПОУ: 09807862, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78.
Відповідач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 17.07.2026.

СУДДЯ: Т.В. Юрлагіна