Справа № 128/4880/25

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

20 липня 2026 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої -судді Саєнко О.Б., при секретарі - Гринаковській А.Г., 
без участі сторін та представника позивача, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - 

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, який умотивував тим, що 08.09.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладено Договір № 3411408236-118035.
Також 24.08.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та позичальником, яким є ОСОБА_1 на підставі заявки на пролонгацію від 24.08.2021 до договору позики 555150465680001 підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, був укладений договір позики №555150465680003 (пролонгація), відповідно до якого сторони домовились продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором №555150465680001 в сумі 2000,00 грн. на новий строк 30 днів під проценти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику та сплатити зазначені проценти.
Вказує, що згідно договору, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.
Щодо умов та порядку укладання договору № 3411408236-118035 від 08.09.2021, зазначає, що ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 1500,00 гривень. Відповідно до умов договору позики, дата видачі кредиту 08.09.2021, дата повернення кредиту 22.09.2021 (включно), термін користування кредитом 14 діб. Згідно договору позики, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Умовами договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. договору, плата за користування кредитом встановлена в розмірі 1.95 % за кожен день користування кредитом.
Окрім цього вказує, що 18.01.2022 було укладено договір № 18-01/22 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3411408236-118035. В подальшому 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3411408236-118035, а також 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3411408236-118035. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 3411408236-118035.
Також представник позивача зазначає, що 18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555150465680003. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 555150465680003.
Вказує, що станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, тому позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за вищевказаними договорам у загальному розмірі 16096,50 грн., а також судові витрати в рахунок сплаченого судового збору – 2422,40 гривень та на правову допомогу в сумі 9 000,00 грн.
Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11.12.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом лише відповідача.
08.07.2026 відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. Заяв та (або) клопотань про розгляд справи у його відсутності або відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що постановив відповідну ухвалу.
Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі.
Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що 24.08.2021 ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 уклали укладено договір позики № 555150465680003, відповідно до умов якого, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 2000,00 грн., на строк 30 календарних днів під проценти, вказані в п. 1.1.1., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Сторони погодили тип та розмір процентної ставки. Стандартна процентна ставка, фіксована 2.60 % за день (950.00 % річних) від суми позики і застосовується в межах строку надання позики, якщо позичальник не виконав умови для застосування зниженої процентної ставки та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України (а.с.8-9).
Також ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора підписано паспорт позики від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», інформація, яка надається позичальнику до укладення договору позики, в якому містяться основні умови договору (а.с.10-11, а також загальні умови надання грошових коштів у позику ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» у редакції від 14.06.2021 (а.с.12-13).
Відповідно до довідки до договору позики №555150465680003 від 24.08.2021, станом на 14.10.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором позики в загальному розмірі 5123,00 грн (зворотній бік а.с.14).
18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» (клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) укладено договір факторингу № 18/12-2023, за умовами якого, клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с. 37-39).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №555150465680003 від 24.08.2021 в сумі 5123,00 грн. (а.с.42).
Також судом встановлено, що 08.09.2021 між ОСОБА_1 та «ФК «Інкасо Фінанс» було укладено договір позики № 3411408236-118035 «Проста позика», відповідно до умов якого, товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором. Кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту): 1500,00 грн. Строк період користування кредитними коштами складає 14 (днів) та починається з 08.09.2021 та закінчується 22.09.2021 (включно). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до цього договору). Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цим договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника. Плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування кредитом, та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства. Даний договір підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.15-17).
Також, відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора підписано графік розрахунків, що є додатком № 1 до договору позики №3411408236-118035 від 08.09.2021 (а.с.18) та паспорт кредиту, інформація яка надається до укладення договору позики «Проста позика» та містить істотні умови договору позики (зворотній бік а.с.18-19).
Згідно копії розрахунку заборгованості за договором позики №3411408236-118035 від 08.09.2021, станом на 31.03.2024 заборгованість за вищевказаним договором позики відповідачем ОСОБА_1 не погашена та залишок заборгованості складає 1906,00 грн. (а.с.21).
18.01.2022 між «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 18-01/22, за умовами якого, первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а новий кредитор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с.23-24).
Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 18-01/22 від 18.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3411408236-118035 від 08.09.2021 в сумі 1906,00 грн. (а.с.28).
В подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (новий кредитор) було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначений у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с.29-31).
Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3411408236-118035 від 08.09.2021 в сумі 10973,50 грн. (а.с.37).
28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» (первісний кредитор) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (новий кредитор) було укладено договір № 28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначений у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с.43-45).
Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 28-08/25 від 28.0.2025 позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3411408236-118035 від 08.09.2021 в сумі 10973,50 грн. (а.с.49).
Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Із матеріалів справи, зокрема з договорів позики №555150465680003 від 24.08.2021 та №3411408236-118035 від 08.09.2021, судом убачається сторони вищевказаних договорів погодили: строк кредитування, умови повернення кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, отже між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов даних договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за договорами позики 555150465680003 від 24.08.2021 та №3411408236-118035 від 08.09.2021 перейшло до позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі вищевказаних договорів про відсутплення права вимоги.
Згідно із частиною першою та другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорах строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позиками не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики 555150465680003 від 24.08.2021 в сумі 5123,00 грн. та за договором позики №3411408236-118035 від 08.09.2021 в сумі 10973,50 грн., що в загальному розмірі становить 16096,50 грн.
Водночас, при укладенні договору позики №3411408236-118035 від 08.09.2021, сторони договору обумовили, що сума кредиту становить 1500,00 грн, строком на 14 (днів) та починається з 08.09.2021 та закінчується 22.09.2021 (включно) відсотки за користування кредитом в сумі 1,95 % в день та загальну вартість кредиту, яка складає 1906 грн., з яких 406 грн. – проценти за користування кредитом, про що сторони узгодили у графіку розрахунків (а.с.18).
Також, при укладенні договору позики №555150465680003 від 24.08.2021, сторони договору обумовили, що сума кредиту становить 2000,00 грн, строком на 30 (днів) та відсотки за користування кредитом в сумі 2,60 % в день.
Згідно ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.
Окрім цього, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4528/16 ( пункти 81-85) що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Суд бере до уваги вищевказані висновки Верховного Суду та вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватись на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку дії договору.
Отже, нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку дії вищевказаних договорів позики, а відтак починаючи із зазначеної дати, первісні кредитори не мали права нараховувати проценти за користування сумою позики. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача ТОВ «Факторинг Партнерс».
Таким чином, нарахування відсотків за користування кредитом за договором позики №3411408236-118035 від 08.09.2021 має становити: 1500 грн. х 1,95 % х 14 днів = 406 гривень, що також було узгоджено сторонами у додатку №1 до договору позики (а.с.18) та за договором позики №555150465680003 від 24.08.2021 має становити: 2000 грн. х 2,60 % х 30 днів = 1560 грн.
Тому, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики №3411408236-118035 від 08.09.2021 в сумі 1906 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 1500 грн., заборгованості за відсотками – 406 грн., а також за договором позики №555150465680003 від 24.08.2021 в сумі 3560 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту становить – 2000 грн., заборгованості за відсотками – 1560 грн., що в загальному розмірі становить 5466 грн.
В решті позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.
Окрім цього, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом.
Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень, в обґрунтування заявленої суми на надання правової допомоги у вищевказаному розмірі представником позивача надано копії: договору про надання правничої допомоги; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; розрахунку та акту про надання правничої допомоги, відповідно до якого позивачу було надано правову допомогу на суму 9000 грн.
Відповідно до ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.1,2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вивчивши матеріали справи в цій частині, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є такою, що пов`язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в сумі 3056,20 грн. (із розрахунку: 9000,00 грн. х 5466 грн. / 16096,50 грн.), пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім цього, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають задоволенню частково, то у рахунок повернення сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 822,60 грн. (із розрахунку: 2422,40 грн. х 5466 грн. / 16096,50 грн.).
Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.137, 141, 263- 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (вул. Гедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ: 42640371) заборгованість за договором позики №3411408236-118035 від 08.09.2021 в сумі 1906 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 1500 грн., заборгованості за відсотками – 406 грн., а також за договором позики №555150465680003 від 24.08.2021 в сумі 3560 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту становить – 2000 грн., заборгованості за відсотками – 1560 грн., що в загальному розмірі становить 5466,00 грн. (п`ять тисяч чотириста шістдесят шість гривень 00 копійок).
В решті частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (вул. Гедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ: 42640371), кошти у рахунок повернення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3056,20 грн. (три тисячі п`ятдесят шість гривень 20 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (вул. Гедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ: 42640371) у рахунок повернення сплаченого позивачем при подачі позову судового збору – 822,60 грн. (вісімсот двадцять дві гривні 60 копійок).
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Олена САЄНКО