Справа № 161/9682/26 
Провадження № 2/161/5376/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі головуючого судді Шестерніна В.Д.
за участю секретаря Мельник А.В.
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Шевчук Д.О.,
представника органу опіки та піклування - Перій С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Виконавчий комітет Луцької міської ради, про визнання батьківства,-
встановив:
І.Короткий зміст позовних вимог
04.05.2026 ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.03.2014 ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_3 , яка на той час перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 .
26.07.2014 ОСОБА_3 разом із своєю дочкою переїхала проживати до позивача. З цього часу вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний побут, бюджет та плани на майбутнє.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Оскільки мати дитини перебувала в шлюбі, то батьком дитини був записаний її чоловік ОСОБА_2 . Шлюб із ним в подальшому був розірваний згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2015 у справі №161/7702/15.
12.12.2022 позивач та ОСОБА_3 припинили фактичні шлюбні відносини. До літа 2023 року їх спільний син проживав періодично то з ним, то з матір`ю, а з літа 2023 року - переїхав проживати на постійній основі до позивача.
01.04.2025 позивача мобілізували, він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір дитини ОСОБА_3 .
Позивач є біологічним батьком дитини. А відповідач від самого початку знав, що ОСОБА_4 не є його сином, ніколи не опікувався ним, не спілкувався, не давав кошти на утримання, не проводив спільно час та не проявляв інтересу до дитини. Остання також знає, що саме позивач є її батьком.
З метою забезпечення інтересів малолітньої дитини позивач просив суд визнати його батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача 
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Подав заяву про визнання позову, яку в судовому засіданні повністю підтримав.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу
Ухвалою суду від 08.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 23.06.2026 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник третьої особи Луцького відділу ДРАЦС у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Процесуальні перешкоди для розгляду справи за відсутності третьої особи відсутні.
Протокольною ухвалою суду від 30.06.2026 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 03.07.2026.

ІV.Фактичні обставини справи
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.08.2015 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 9).
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2015 у справі №161/7702/15, яке набрало законної сили 04.08.2015, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який був укладений 12.10.2007, розірвано (а.с. 16).
В цьому рішенні суду встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 17.04.2026, а.с. 17).
В довідці КЗЗСО «Луцька гімназія №7 Луцької міської ради» зазначено про те, що ОСОБА_1 є «батьком» учня 4-Б класу ОСОБА_4 та бере активну участь у вихованні дитини. За період навчання «сина» в школі зарекомендував себе як відповідальний, турботливий та уважний «батько». Цікавиться успіхами дитини у навчанні, відвідує батьківські збори, підтримує постійний зв`язок з класним керівником (а.с. 10).
У висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №53454 від 07.05.2026 зазначено, що «ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 99,99999998 %» (а.с. 27-35).
Свідки ОСОБА_5 (мати позивача) та ОСОБА_4 (дочка відповідача та сестра дитини по материнській лінії) в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , з моменту його народження він його виховував, утримував та опікувався ним. Про цей факт знали всі, в тому числі відповідач, який був записаний батьком дитини, та сама дитина.
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що останні 3 (три) роки проживає з ОСОБА_1 , який є його татом і який його виховує та утримує. Відповідач не є його батьком. Ствердив, що розуміє суть позову та хоче, щоб позивач був юридично визнаний його батьком.

V.Мотиви суду та застосоване законодавство
Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Згідно з ч. 3 ст. 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. 
Згідно з ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство (ч. 2 ст. 129 СК України).
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (п. 3 ч. 1 ст. 267 ЦК України).
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07.05.2009 в справі «Калачова проти російської федерації» (заява № 3451/05) зауважував, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
У рішенні від 29 січня 2019 року в справі «Міфсуд проти Мальти» (заява №62257/15) ЄСПЛ повторив, що ДНК-тест - це науковий метод, наявний (у той час - на початку 2000-х і донині) для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку на підтвердження або спростування батьківства.
Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини.
Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №399/1029/15, від 25.08.2020 у справі №478/690/18, від 15.04.2021 у справі №645/1098/18, від 19.05.2021 у справі №207/789/19.
Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.
Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до пункту першого статті 7 Конвенції про права дитини має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.
У справі «Келін та інші проти Румунії» (Calin and Others v. Romania), №25057/11 ЄСПЛ звертав увагу, що повага до приватного життя вимагає, щоб кожна людина мала змогу встановити подробиці свого особистого походження, а право особи на таку інформацію має важливе значення в контексті впливу на його чи її особистість, які визначають розвиток людини. Таке встановлення передбачає отримання інформації, необхідної для розкриття істини щодо важливих аспектів особистого походження, як-от особистість батьків.
Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. (постанова Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №645/1098/18.
За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права, суд дійшов таких висновків.
Позивач ОСОБА_1 вважає себе батьком дитини ОСОБА_4 . На підтвердження батьківства надав висновок молекулярно-генетичного дослідження та інші докази. Контрдоказів на спростування цієї обставини суду не подано. Відповідач ОСОБА_2 , який записаний батьком дитини, визнав позовні вимоги, про застосування позовної давності не заявив. Дитина підтримує позовні вимоги (досягла такого віку та рівня розвитку, що може висловити свою думку з приводу цього питання). Орган опіки та піклування вважає за доцільне визнати батьківство позивача.
Визнання батьківства позивача відповідає найкращим інтересам дитини.
Отже, позовні вимоги про визнання батьківства слід задовольнити.
Рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України (ст. 134 СК України).
Отже, в задоволенні позовних вимог про внесення змін до актового запису слід відмовити.

VI.Судові витрати
Враховуючи усну заяву представника позивача про залишення судових витрат за позивачем, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати слід покласти на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 273, 280, 284, 354-355 ЦПК України, суд,-
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Виконавчий комітет Луцької міської ради, про визнання батьківства - задовольнити частково.
Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , батьком громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження дитини №1828 від 11.08.2015).
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду про визнання батьківства є підставою внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видачі нового свідоцтва про народження дитини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 .
Третя особа: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: м. Луцьк, пр. Соборності, 18; код в ЄДРПОУ 25091825.
Третя особа: Виконавчий комітет Луцької міської ради, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19; код в ЄДРПОУ 04051327.

Повне рішення суду складено - 03.07.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області        В.Д. Шестернін