ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
просп. Науки, 5, м. Харків, 61612, телефон/факс (057)702 10 79, inbox@lg.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року м.Харків Справа № 913/107/26
Провадження № 7/913/107/26

Господарський суд Луганської області у складі судді Тацій О. В., розглянувши матеріали справи за позовом  ОСОБА_1 , м. Дніпро,
до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство», м. Алчевськ Луганської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача –  ОСОБА_2 , м. Київ,
про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії

Секретар судового засідання – Шапошникова О. М.
У засіданні брали участь:
від позивача (у режимі відеоконференції): Сироватко А. М., ордер серії АЕ № 1533071 від 05.08.2026, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 5541 від 02.02.2023; 
від відповідача: представник не прибув;
від третьої особи: представник не прибув,

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) через підсистему «Електронний суд» звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство» (далі – відповідач, ТОВ «Транс Агентство»), в якій просить:
– припинити трудові та пов`язані з ними корпоративні правовідносини (відносини з управління) ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство» у зв`язку зі звільненням за власним бажанням з посади директора з дати набрання судовим рішенням законної сили;
– виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з розділу: «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори», відомості про ОСОБА_1 як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Транс Агентство», оформленим протоколом № 16/04 від 16.04.2008, та наказом № 1 від 06.05.2008, ОСОБА_1 , призначено на посаду директора ТОВ «Транс Агентство».
Відповідно до статуту Товариства, зареєстрованого 06.05.2008 за № 13841050001002068, склад учасників ТОВ «Транс Агентство» є наступним:
1. ОСОБА_2 – володіє часткою в розмірі 50% статутного капіталу.
2. ОСОБА_3 – володіє часткою в розмірі 50% статутного капіталу.
У зв`язку з тривалим блокуванням господарської діяльності підприємства та неможливістю належного виконання обов`язків керівника через смерть одного із засновників ( ОСОБА_3 ) та ухилення іншого засновника від управління, позивач прийняв рішення припинити трудові відносини з відповідачем за власною ініціативою на підставі частини 1 статті 38 Кодексу законів про працю України.
13.05.2026 позивачем було складено повідомлення-пропозицію про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Транс Агентство», до якого надано заяву про звільнення за власним бажанням з посади директора з 30.06.2026. На порядок денний зборів було винесено питання щодо припинення повноважень директора, призначення нового керівника та визначення особи, відповідальної за реєстраційні дії. Проведення зборів було призначено на 30.06.2026 о 12 год 00 хв у дистанційному форматі в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «Zoom».
15.05.2026 позивач направив повідомлення-пропозицію про скликання зборів та заяву про звільнення на адреси всіх учасників та ТОВ «Транс Агентство».
Незважаючи на здійснення позивачем всіх дій, передбачених для скликання загальних зборів ТОВ «Транс Агентство», загальні збори не відбулись, про що позивачем було складено відповідний акт від 30.06.2026.
Без прийняття загальними зборами учасників ТОВ «Транс Агентство» рішення про звільнення позивача з посади директора підприємства позивач не може реалізувати своє право на припинення трудових відносин з відповідачем та позбавлений можливості реалізувати передбачене ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України право розірвати трудовий договір, що і стало підставою звернення позивача до суду.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2026 справу № 913/107/26 передано на розгляд судді Тацій О. В.
07.08.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача – адвоката Сироватко А. М. надійшла заява без номеру від 06.08.2026 про долучення доказів сплати судового збору, а саме платіжної інструкції № 8423-5577-6507-4332 від 06.08.2026 на суму 5 324,80 грн.
Суд розглянув вказану заяву, задовольнив та долучив платіжну інструкцію до матеріалів справи.
07.08.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача – адвоката Сироватко А. М. надійшло клопотання без номеру від 07.08.2026 про долучення до матеріалів справи інформації про зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС Соломєнцева Романа Євгеновича та відкриття провадження в справі № 913/107/26.
Суд розглянув вказане клопотання, задовольнив та долучив документи до матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.08.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 03 вересня 2026 року об 11 год 40 хв.
11.08.2026 від представника позивача – адвоката Сироватко А. М. через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання без номера від 11.08.2026 про долучення до матеріалів справи інформації про зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС відповідача – ТОВ «Транс Агентство».
Суд розглянув вказане клопотання, задовольнив та долучив документи до матеріалів справи.
14.08.2026 від представника позивача – адвоката Сироватко А. М. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява без номера від 13.08.2026 про участь у судових засіданнях у справі № 913/70/26 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
17.08.2026 від представника позивача – адвоката Сироватко А. М. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява без номера від 14.08.2026 про долучення доказів направлення копії заяви про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції в справі № 913/70/26 іншим учасникам справи.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.08.2026 заяву представника позивача – адвоката Сироватко А. М. без номера від 13.08.2026 про участь у судовому засіданні в справі №913/107/26 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
02.09.2026 від представника відповідача – адвоката Братцевої Н. С. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (заява про визнання позову) № 01/09 від 01.09.2026, в якому зазначено, що відповідач ознайомився з позовними вимогами позивача, вважає їх обґрунтованими та правомірними, у зв`язку з чим визнає позов у повному обсязі та просить задовольнити його. Наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Також відповідач просить розглянути справу № 913/107/26 за його відсутності.
У судове засідання 03.09.2026 у режимі відеоконференції прибула повноважний представник позивача, надала усні пояснення в справі.
Відповідач, представник відповідача в судове засідання не прибули.
Третя особа правом, передбаченим статтею 168 ГПК України, на подання пояснень щодо позову та/або відзиву не скористалася.
Суд враховує, що ухвала про відкриття провадження в справі від 10.08.2026 була направлена третій особі 11.08.2026 рекомендованим листом за адресою реєстрації: Харківське шосе, буд. 19Б, кв. 153, м. Київ, 02091. Однак, поштове відправлення з трекінгом № R067251241110 було повернуто, у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується роздруківкою з сайту «Укрпошти».
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. 
Зазначена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18.
Суд враховує, що згідно із положеннями ст. 42 ГПК України, подання письмових пояснень є правом третьої особи, а не обов`язком.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Правом на участь у судових засіданнях третя особа також не скористалася, хоча про дату, час та місце його проведення була належним чином повідомлена, що підтверджується матеріалами справи.

Щодо відзиву на позовну заяву (заяви про визнання позову) № 01/09 від 01.09.2026, який надійшов до суду 02.09.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача – адвоката Братцевої Н. С., суд зазначає наступне.
Згідно приписів ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Проаналізувавши зміст і суть поданого представником відповідача відзиву та взявши до уваги положення ст. 191 ГПК України, суд відзначає, що він дійсно за своєю суттю та змістом є заявою про визнання позову відповідачем, про що відповідач вказує і в самому відзиві.
На виконання вимог ч. 2 ст. 191 ГПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем судом було роз`яснено учасникам наслідки відповідної процесуальної дії та перевірено чи не обмежений представник відповідача в повноваженнях на її вчинення.
У змісті відзиву, який фактично є заявою про визнання позову, представником відповідача – адвокатом Братцевою Н. С., було зазначено, що наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі.
За положеннями ч. 4 вказаної статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.
За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, шо не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд, зважаючи на наявність законних підстав, вважає за необхідне за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення суду.
У судовому засіданні 03.09.2026 оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Протоколом 16/04 зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство» від 16.04.2008 на посаду директора ТОВ «Транс Агентство» було призначено Соломєнцева Романа Євгеновича на підставі поданої заяви з моменту державної реєстрації змін до статуту Товариства, викладених у новій редакції.
06.05.2008 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, а саме до статуту (нова редакція) ТОВ «Транс Агентство», за номером 13841050001002068.
На підставі наказу № 1 від 06.05.2008 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Транс Агентство» з дня підписання цього наказу.
Згідно даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та п. п. 1.3., 4,8 статуту учасниками ТОВ «Транс Агентство» є:
1. ОСОБА_2 – володіє часткою в розмірі 50% статутного капіталу.
2. ОСОБА_3 – володіє часткою в розмірі 50% статутного капіталу.
21.01.2020 один із двох учасників Товариства – ОСОБА_3 , який володів 50% статутного капіталу, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
13.05.2026 позивач написав заяву про звільнення його з займаної посади директора ТОВ «Транс Агентство» за власним бажанням з 30.06.2026 на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України). У вказаній заяві також просив загальні збори учасників вирішити питання про призначення нового керівника або особи, яка буде виконувати обов`язки директора, для здійснення передачі справ, печатки та документації Товариства.
13.05.2026 позивачем також складено повідомлення-пропозицію про скликання загальних зборів учасників ТОВ «Транс Агентство» (дистанційна форма). Проведення зборів було призначено на 30.06.2026 о 12 год 00 хв у дистанційному форматі в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «Zoom». На порядок денний зборів було винесено питання щодо припинення повноважень (звільнення) директора Товариства ОСОБА_1 , призначення нового директора або особи, що тимчасово виконуватиме обов`язки керівника, та визначення особи, відповідальної за реєстраційні дії.
15.05.2026 позивач направив цінними листами з описами вкладення повідомлення-пропозицію про скликання зборів та заяву про звільнення на адреси всіх учасників ТОВ «Транс Агентство», а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується описами вкладення та накладними № R520050016939 та № R520050016920. Також повідомлення-пропозиція про скликання зборів та заява про звільнення 15.05.2026 були направлені позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство» на електронну пошту ta.zvit@ukr.net.
Посилаючись на п. 10.2. статуту ТОВ «Транс Агентство», позивач у позовній заяві пояснив, що припинення повноважень одноосібного виконавчого органу (директора) та призначення нового керівника належить до виключної компетенції загальних зборів учасників, у зв`язку з чим дата звільнення була обрана ним з урахуванням двотижневого строку, передбаченого законодавством та строку для можливості проведення загальних зборів учасників ТОВ «Транс Агентство» для розгляду питання звільнення його з посади директора та обрання на посаду директора Товариства іншої особи.
Однак, у зв`язку з неявкою всіх учасників Товариства та повною відсутністю кворуму для прийняття рішень, загальні збори учасників ТОВ «Транс Агентство», скликані за ініціативою директора ТОВ «Транс Агентство» ОСОБА_1 на 12 год 00 хв 30.06.2026, не відбулись, про що складено акт № 1 від 30.06.2026.
Позивач у позовній заяві пояснив, що відповідно до п. 9.3 статуту Товариства, збори учасників Товариства вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники, або їх повноважні представники, які в сукупності володіють більш як 60 % голосів. З огляду на смерть ОСОБА_3 , який володів часткою в розмірі 50% статутного капіталу Товариства, та ігнорування зборів з боку учасника ОСОБА_2 , який володіє часткою в розмірі 50% статутного капіталу Товариства, досягнення статутного кворуму для звільнення директора є юридично та фізично неможливим.
Без прийняття загальними зборами учасників ТОВ «Транс Агентство» рішення про звільнення позивача з посади директора підприємства позивач не може реалізувати своє право на припинення трудових відносин з відповідачем та позбавлений можливості реалізувати передбачене ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України право розірвати трудовий договір, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.
Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку зі звільненням від виконання обов`язків керівника юридичної особи врегульовані Кодексом законів про працю України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».
Згідно з ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.
Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.
Частиною 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим.
Виконання функцій директора (керівника) ТОВ «Транс Агентство» позивачем – ОСОБА_1 підтверджується інформацією, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь на запит суду № 3144582 від 07.08.2026).
Відповідно до п. 9.1. статуту ТОВ «Транс Агентство», затвердженого протоколом зборів учасників ТОВ «Транс Агентство» № 16/04 від 16.04.2008 (далі – статут), вищим керівним органом Товариства є загальні збори учасників (надалі – збори) або їх представників.
Відповідно до п. 9.2. статуту збори учасників мають право вирішувати будь-які питання, пов`язані з діяльністю Товариства. До виключної компетенції зборів учасників належить, зокрема обрання та відкликання членів виконавчого органу Товариства (пп. «в» п. 9.2. статуту). Прийняття рішень оформлюється шляхом складання протоколу, що підписується всіма учасниками.
Згідно з п. 10.1. статуту у Товаристві створюється виконавчий орган – директор, з яким голова Товариства від імені учасників Товариства укладає письмовий трудовий договір або контракт.
Директор призначається і звільняється з посади зборами учасників Товариства. Директор вирішує питання діяльності Товариства, крім тих, які належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Директор підзвітний зборам учасників та організує виконання їх рішень. Він не має права приймати рішення, які є обов`язковими для учасників Товариства (п. 10.2. статуту).
З наведеного вбачається, що позивач, як директор ТОВ «Транс Агентство», не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади.
Пунктом 9.4. статуту передбачено, що збори учасників повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. 
Частинами 2, 3 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено, що виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.
Відповідно до п. 9.4. статуту порядок денний розсилається не менше, ніж за 30 днів до початку зборів.
Згідно з приписами ч.ч. 4, 5 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний.
Відповідно до п. 9.1. статуту вищим керівним органом Товариства є загальні збори учасників або їх представників.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та п. 1.3. статуту учасниками ТОВ «Транс Агентство» є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Матеріали справи свідчать про те, що 15.05.2026 позивач направив цінними листами з описами вкладення на адреси учасників ТОВ «Транс Агентство» повідомлення-пропозицію про скликання зборів від 13.05.2026, в якому повідомив про скликання загальних зборів учасників ТОВ «Транс Агентство» 30.06.2026 о 12 год 00 хв у дистанційному форматі в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «Zoom», на порядок денний яких було винесено питання щодо припинення повноважень директора Товариства ОСОБА_1 , призначення нового директора та визначення особи, відповідальної за реєстраційні дії.
Згідно з інформації з сайту АТ «Укрпошта» поштові відправлення не були вручені адресатам:
– поштове відправлення за номером накладної R520050016939 ОСОБА_2 04.06.2026 було повернуто відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання;
– поштове відправлення за номером накладної R520050016920 ОСОБА_3 04.06.2026 було повернуто відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.
При цьому, суд зазначає, що саме по собі неотримання учасником Товариства поштової кореспонденції не свідчить про його неналежне повідомлення, оскільки відповідне поштове відправлення було направлено позивачем за належною адресою, а його повернення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» є наслідком поведінки адресата щодо отримання кореспонденції. Верховний Суд у постанові в справі № 927/1592/23 від 10.12.2024 окремо сформулював висновок, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Разом з тим, суд враховує, що 21.01.2020 один із двох учасників Товариства – ОСОБА_3 , який володів 50% статутного капіталу, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Станом на момент розгляду даної справи збори учасників ТОВ «Транс Агентство» щодо прийняття рішення про звільнення позивача з посади директора ТОВ «Транс Агентство» за його власним бажанням на підставі його заяви, не проведено.
В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наразі містяться відомості про ОСОБА_1 як керівника ТОВ «Транс Агентство».
Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.
Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.
Ураховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.
У п.п. 50, 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 448/362/22 вказано, що на відміну від випадку, коли роботодавець в особі загальних зборів товариства ініціює припинення повноважень одноосібного виконавчого органу згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України (припинення повноважень посадових осіб), директор у випадку вияву ним ініціативи згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України щодо звільнення з посади може сам ініціювати скликання загальних зборів учасників товариства для вирішення питання про своє звільнення.
У випадку відсутності рішення скликаних загальних зборів учасників товариства про звільнення директора товариства, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення цих зборів, директор має право звернутися до суду з вимогою про припинення його повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Позивач з метою захисту своїх прав просить припинити трудові та пов`язані з ними корпоративні правовідносини (відносини з управління)  ОСОБА_1 з ТОВ «Транс Агентство» у зв`язку зі звільненням із займаної посади за власним бажанням.
За приписами ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є припинення правовідношення.
Верховний Суд у постанові від 06.09.2023 № 127/27466/20 акцентує увагу на тому, що звільнення посадової особи товариства певним чином ускладнює процес розірвання трудових відносин, адже директор товариства є не лише найманим працівником юридичної особи, а й виконує функції щодо управління нею. Порядок призначення та звільнення директора суттєво відрізняється від порядку, установленого для інших працівників, оскільки керівник є одноосібним виконавчим органом або входить до складу виконавчого органу юридичної особи, якщо це передбачено статутом товариства.
У разі, якщо особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.
Отже, позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.
У вказаній постанові Верховного Суду зазначається, що за відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника з метою захисту своїх прав він може звернутися до суду, однак, належним та ефективним способом захисту його прав та законних інтересів у такому випадку буде не вимога про визнання трудових відносин припиненими (визначення юридичного факту), про що йдеться у постановах КЦС ВС від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 та від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18, а вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду, які (трудові відносини) будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили, адже констатація ретроспективно припинення трудових відносин певною датою у минулому, зокрема через два тижні після написання / подання заяви про звільнення, по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.
Отже, у даному випадку права позивача підлягають захисту шляхом припинення повноважень на майбутнє, що відповідає способу захисту, передбаченому п. 7 ч. 2 ст.16 ЦК України.
Суд зазначає, що позивач просить припинити трудові та пов`язані з ними корпоративні правовідносини (відносини з управління) з відповідачем у зв`язку зі звільненням за власним бажанням з посади директора Товариства, що узгоджується з ст. 38 КзпП України (розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника).
Суд вважає за можливе змінити правову підставу заявлених позовних вимог з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 06.09.2023 № 127/27466/20, не відмовляючи позивачеві в позові лише через обрання такої правової підстави як ст. 38 КзпП України. У даному випадку підставою розірвання трудових відносин між позивачем та роботодавцем є рішення суду після набрання ним законної сили.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про припинення трудових та пов`язаних з ними корпоративних правовідносин (відносин з управління) між ОСОБА_1 та ТОВ «Транс Агентство» з дня набрання рішенням у цій справі законної сили підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори», відомості про ОСОБА_1 як керівника (директора) ТОВ «Транс Агентство», суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Згідно з приписами п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру підлягають внесенню відомості про юридичну особу, зокрема відомості про керівника юридичної особи.
Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, або судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.
Отже, відповідно до зазначених норм на підставі рішення суду, що набрало законної сили, можливо внести зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.
Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (абз. 2 ч. 1 ст. 173 ГПК України).
Так, у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 зроблено, серед іншого, висновок про те, що повноваження директора як посадової особи законодавець пов`язує з моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ.
Таким чином, суд вважає, що процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись внесенням відповідного запису (виключення керівника (директора)), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
З огляду на прийняття судом рішення щодо припинення трудових та пов`язаних з ними корпоративних правовідносин (відносин з управління) між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку про те, що вимога про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори», відомості про Соломєнцева Романа Євгеновича як керівника (директора) ТОВ «Транс Агентство», є належним та ефективним способом захисту прав позивача та забезпечить відновлення його порушених прав, у зв`язку з чим така позовна вимога підлягає задоволенню.
За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, а також беручи до уваги визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні із позовом до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» позивачем був сплачений судовий збір в сумі 5 324,80 грн згідно платіжної інструкції № 8423-5577-6507-4332 від 06.08.2026.
Таким чином, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.
Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати позивача на судовий збір покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 662,40 грн.
Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 129, 130, 185, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Припинити трудові та пов`язані з ними корпоративні правовідносини (відносини з управління) Соломєнцева Романа Євгеновича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство» (94220, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Волгоградська, буд. 132, блок В, офіс 425, ідентифікаційний код 35226335) з дати набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.
3. Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу: «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори» відомості про  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство» (94220, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Волгоградська, буд. 132, блок В, офіс 425, ідентифікаційний код 35226335).
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство» (94220, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Волгоградська, буд. 132, блок В, офіс 425, ідентифікаційний код 35226335) на користь  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 2 662,40 грн, видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
5. Повернути  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією № 8423-5577-6507-4332 від 06.08.2026, у сумі 2 662,40 грн.
6. Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство» (94220, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Волгоградська, буд. 132, блок В, офіс 425, ідентифікаційний код 35226335).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача:  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України, та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано – 09.09.2026.

Суддя   Олена ТАЦІЙ