ПОСТАНОВА 
Іменем України

11 вересня 2026 року        м. Кропивницький

справа № 405/1477/25
провадження № 22-ц/4809/1567/26 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «ОТП Банк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 лютого 2026 року у складі судді Драного В. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В березні 2025 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі – АТ «ОТП Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило:
- стягнути на свою користь заборгованість по картковому рахунку за Кредитним договором № 2017447650 від 22.12.2017 у розмірі 1 453,81 грн;
- заборгованість за Кредитним договором № 3000016544 від 15.11.2023 у розмірі 75 755,93 грн;
- стягнути на свою користь судові витрати.
Позовна заява мотивована тим, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитні договори № 2017447650 від 22.12.2017 та № 3000016544 від 15.11.2023, на виконання умов яких позивач надав відповідачу кредитні кошти. 
АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за вказаними договорами виконало у повному обсязі, тоді як відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, оскільки допускав прострочення сплати щомісячних платежів, здійснював їх не в повному обсязі та не забезпечив своєчасного повернення кредитних коштів і сплати нарахованих процентів. 
Унаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитних договорів утворилася заборгованість: за договором № 2017447650 від 22.12.2017 — у розмірі 1 453,81 грн, а за договором № 3000016544 від 15.11.2023 — у розмірі 75 755,93 грн, що загалом становить 77 209,74 грн. 
Посилаючись на обов`язковість виконання сторонами умов договору та обов`язок позичальника повернути отримані кредитні кошти і сплатити проценти за їх користування, позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушених прав.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 лютого 2026 року позов АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість станом на 11.12.2024 за кредитним договором № 30000165444 від 15.11.2023 в сумі 75 755,93 грн, а також судовий збір у розмірі 2 970,77 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач не надав належних та беззаперечних доказів фактичної видачі (зарахування) кредитних коштів за договором № 2017447650 від 22.12.2017, зокрема виписки по рахунку позичальника, а заявлена до стягнення сума тіла кредиту 1 000 грн не відображена у цьому договорі, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог за цим кредитним договором. 
Водночас задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 30000165444 від 15.11.2023, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, банк належним чином виконав свої зобов`язання та перерахував відповідачу кредитні кошти у сумі 64 150 грн, тоді як відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 лютого 2026 року в частині розподілу судових витрат, а саме стягнення з відповідача на користь позивача судового збору та ухвалити в цій частині нове, яким витрати зі сплати судового збору віднести за рахунок держави.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, безпідставно стягнув з відповідача на користь АТ «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 2 970,77 грн, не врахувавши, що відповідач є особою з інвалідністю І групи з дитинства, що підтверджується відповідним посвідченням, наявним у матеріалах справи.
Суд першої інстанції не взяв до уваги зазначену обставину, неповно з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та допустив порушення норм матеріального права. 

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову становить 77 209 грн 74 коп, тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2026 становить 99 840 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 22.12.2017 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 2017447650, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 7 110,00 грн на придбання товару зі строком повернення до 22.03.2019. 
Цим же договором врегульовано умови видачі та обслуговування кредитної картки, користування кредитною лінією та нарахування процентів. 
Відповідач підписав Анкету-Заяву на отримання кредиту, на підставі якої йому відкрито картковий рахунок та надано платіжний засіб, а отримання банківської платіжної картки № НОМЕР_1 та ознайомлення з правилами її використання і тарифами банку підтвердив власним підписом.
Крім того, 15.11.2023 між сторонами в електронній формі укладено кредитний договір № 30000165444, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 64 150,00 грн зі сплатою 20 % річних та кінцевим строком повернення 15.11.2028. 
Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора. 
Банк виконав свої зобов`язання, перерахувавши кредитні кошти на рахунок відповідача, що підтверджується меморіальним ордером № 19288115 від 15.11.2023. 
Водночас відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконував, унаслідок чого станом на 11.12.2024 заборгованість за цим договором становила 75 755,93 грн, з яких 63 504,52 грн — заборгованість за тілом кредиту та 12 251,41 грн — за процентами.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Оскільки зі змісту апеляційної скарги слідує, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» судового збору, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в іншій частині його не переглядає.
Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги та вирішуючи питання щодо судових витрат, стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» 2 970 грн 77 коп в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання позовної заяви.
Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».
Положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, серед іншого, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
У випадку розподілу судових витрат на підставі статті 141 ЦПК України, звільненими від сплати судового збору за результатами розгляду справи, є особи, які зазначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду справи судом першої інстанції у поданому до суду першої інстанції клопотанні від 05 серпня 2025 року ОСОБА_1 повідомляв суд про наявність у нього інвалідності І групи та зазначав, що у зв`язку з цим звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
На підтвердження вказаних доводів відповідачем було подано копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 2-18 ГА № 068113, відповідно до якої ОСОБА_1 за результатами огляду від 20 листопада 2003 року встановлено першу групу інвалідності по зору безстроково (а. с. 101).
Враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи, він відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, в тому числі його розподілу, здійсненого судом відповідно до статті 141 ЦПК України, а тому стягнення судом першої інстанції з нього на користь позивача в порядку розподілу судових витрат судового збору є помилковим.
Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З огляду на наведене, судовий збір, який в порядку розподілу судових витрат необхідно стягнути на користь позивача, підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 лютого 2026 року в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору за подання позовної заяви скасуванню з ухваленням в цій частині нового про компенсацію АТ «ОТП Банк» судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 970 грн 77 коп за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 25 лютого 2026 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 970 грн 77 коп скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
Компенсувати Акціонерному товариству «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ 21685166) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 970 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят) грн 77 коп за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя     С. І. Мурашко 

Судді         С. М. Єгорова

О. І. Чельник