ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/5933/26
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач), у якому просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незабезпечені виконання розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 №128 щодо переміщення головного сержанта - командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти батальйону територіальної оборони Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 ;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 забезпечити виконання розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 №128 щодо переміщення головного сержанта - командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти батальйону територіальної оборони Військової частини НОМЕР_1 до Військової частини НОМЕР_2 та забезпечити переміщення військовослужбовця ОСОБА_1 згідно рекомендаційного листа №2486/11281 від 24.04.2026 шляхом видання відповідного наказу. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до рекомендаційного листа № 2486/11281 від 24.04.2026, військова частина НОМЕР_2 просила ухвалити позитивне рішення про призначення та направлення позивача до військової частини НОМЕР_2 . Розпорядженням Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 № 235 кандидатура позивача була погоджена на переведення до військової частини НОМЕР_2 . 24.04.2026 позивач звернувся з рапортом про його переміщення у військову частину НОМЕР_2 , відповідно до вимог Розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 №235. Проте, станом на момент подання позову рапорт не розглянутий, що і слугувало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі у якості третьої особи Генеральний штаб Збройних Сил України (проспект Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ 22991050).
Військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечувала щодо поданого позову та просила відмовити у його задоволенні у повному обсязі. 
Від Генерального штабу Збройних Сил України надійшли пояснення по справі, у яких зазначила, що відповідно до рекомендаційного листа № 2486/11281 від 24.04.2026, військова частина НОМЕР_2 просила ухвалити позитивне рішення про призначення та направлення позивача до військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до вимог розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 №128 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було переміщено до військової частини НОМЕР_2 . 24.04.2026 до Кадрового центру Збройних Сил України, засобами Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, надійшов рапорт позивача з клопотанням про його переміщення для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . До рапорту було додано рекомендаційний лист командира військової частини НОМЕР_2 від 24.04.2026 № 2486/11281, довідку ВЛК № 2025-0811-1637-4799-3 від 11.08.2025 року та військовий квиток НОМЕР_3 . 28 квітня 2026 року було видано розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 № 128 про переміщення позивача з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 . Станом на 08.06.2026 зазначене вище розпорядження чинне та підлягає виконанню.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_3 від 08.06.2022.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 2025-0811-1637-4799-3 від 11.08.2025 позивач пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якого на підставі статті 41в, 64в, 52в, 38в, 30б графи II розкладу хвороб, він визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Діагноз: Початкові прояви хронічної ішемії головного мозку з астенічним синдромом при незначному порушенні функцій центральної нервової системи. Стеатогепатоз, з незначним порушення функції. Неерозивна гастроезофагеальна рефлюксна хвороба. Метаболічна кардіоміопатія. Простий короткозорий астигматизм ступеня 3,25д правого ока, 1,0д лівого ока. Амбліопія слабкого ступеня обох очей. Гострота зору з корекцією 0,8 обох очей. Остеохондроз хребта, спондильоз, спондилоартроз, протрузій міжхребцевих дисків, з незначним порушенням функції. Наслідки вибухової травми (26.06.2025), акубаротравми з пошкодженням правої барабанної перетинки, у вигляді рубцевозміненої барабанної перетинки, суб`єктивного вушного шуму. 
Відповідно до рекомендаційного листа № 2486/11281 від 24.04.2026, військова частина НОМЕР_2 просила ухвалити позитивне рішення про призначення та направлення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 . 
Розпорядженням ГШ ЗСУ від 28.04.2026 №235 кандидатура ОСОБА_1 була погоджена на переведення до військової частини НОМЕР_2 . 
24.04.2026 позивач звернувся з рапортом про його переміщення у військову частину НОМЕР_2 , відповідно до вимог розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 №235.
Зі змісту матеріалів справи встановлено, що 28.04.2026 було видано розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 № 128 про переміщення позивача з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до листа Кадрового центру Збройних Сил України № 388/10899 від 08.06.2026 встановлено, що 24.04.2026 до Кадрового центру Збройних Сил України, засобами Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, надійшов рапорт позивача з клопотанням про його переміщення для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . До рапорту було додано рекомендаційний лист командира військової частини НОМЕР_2 від 24.04.2026 № 2486/11281, довідку ВЛК № 2025-0811-1637-4799-3 від 11.08.2025 року та військовий квиток НОМЕР_3 . 28 квітня 2026 року було видано розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 № 128 про переміщення позивача з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 . На даний час розпорядження чинне та підлягає виконанню.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
У подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі також Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до частини тринадцятої статті 6 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі, регулюються Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 (далі - Положення).
Відповідно до пункту 2 Положення, громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом.
Згідно з пунктом 12 Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.
Призначення військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) на посади, здійснюється Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі - номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України, (пункт 81 Положення).
Пунктом 83 Положення встановлено, що військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України затвердженим Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008. (далі - Положення).
Відповідно до пункту 2 Положення, громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом.
Відповідно до підпункту 2 пункту 82 Положення, призначення військовослужбовців на посади здійснюється на рівнозначні посади:
у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби);
для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця;
за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
за сімейними обставинами - на особисте прохання;
з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;
у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності;
у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;
вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах;
у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій;
у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;
Пунктом 83 Положення встановлено, що військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України.
Відповідно до пункту 109 Положення вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.
До зазначеного строку не включається час перебування військовослужбовця у відпустці, відрядженні, на лікуванні чи під вартою.
Пунктом 110 Положення передбачено, що переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.
Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється:
між з`єднаннями, військовими частинами, оперативними командуваннями - наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні з`єднання, військові частини та оперативні командування;
між видами Збройних Сил України, окремими родами військ (сил) Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період дії - воєнного стану таке переміщення здійснюється наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України;
між військовими частинами видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані Міністерству оборони України, - наказом керівника служби персоналу Міністерства оборони України.
Форма та порядок надання клопотання визначаються Міністерством оборони України.
Згідно пункту 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:
неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;
потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
Пунктом 113 Положення передбачено, що переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.
Аналогічні положення містяться в Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України Військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за № 438/16454) (далі також Інструкція).
Так, зокрема, відповідно до пункту 4.1. Інструкції, військовослужбовці Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту призначаються на посади, передбачені штатами (штатними розписами) військових частин. Військовослужбовці, які займають посади військових капеланів, призначаються на посади і переміщуються по службі в межах посад Служби військового капеланства за погодженням з начальником Служби військового капеланства. Призначення військовослужбовців на посади керівників (керівні посади) юридичних служб Міністерства оборони України здійснюється за погодженням з керівником юридичної служби апарату Міністерства оборони України. Призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі здійснюються з урахуванням результатів оцінювання на підставі Резерву кандидатів для просування по службі (далі - Резерв для просування по службі), Плану переміщення на посади, подань, службових документів, визначених пунктами 1.5, 1.6 розділу I цієї Інструкції (якщо в умовах воєнного часу неможливо оформити подання), та клопотань посадових осіб, а також рішень колегіальних органів, утворених відповідно до чинного законодавства України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2024 №1291 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо вдосконалення механізму переміщення військовослужбовців Збройних Сил за їх ініціативою.
Відповідно до пункту 5 вказаного Порядку право на звернення до Кадрового центру Збройних Сил з рапортом на переміщення мають такі військовослужбовці:
військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах тилового та оперативного забезпечення, вищих військових навчальних закладах, навчальних (навчально-тренувальних) центрах (частинах), територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, військових частинах резерву, а також в інших військових частинах Збройних Сил, які не належать до військових частин бойового складу військ, усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження військової служби до військових частин бойового складу військ Збройних Сил;
2) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах тилового та оперативного забезпечення, вищих військових навчальних закладах, навчальних (навчально-тренувальних) центрах (частинах), територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, військових частинах резерву, а також в інших військових частинах Збройних Сил, які не належать до військових частин бойового складу військ, усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження військової служби до інших військових частин Збройних Сил, які не належать до військових частин бойового складу військ Збройних Сил;
3) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах бойового складу військ усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження військової служби до інших військових частин бойового складу військ Збройних Сил;
4) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які за висновком військово-лікарської комісії придатні до служби у військових частинах забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, вищих військових навчальних закладах, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, але не призначені у своїх військових частинах на посади, що відповідають висновку військово-лікарської комісії, і мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження військової служби до іншої військової частини Збройних Сил.
Згідно пункту 6 Порядку, рапорт на переміщення подається засобами Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони (далі - Портал). До рапорту військовослужбовець додає такі документи:
1) копія військового квитка, посвідчення офіцера або іншого документа, що підтверджує проходження військової служби військовослужбовцем у військовій частині;
2) рекомендаційний лист від військової частини, в яку військовослужбовець має бажання бути переміщеним для проходження військової служби;
3) погодження командира військової частини, в якій проходить військову службу такий військовослужбовець (крім тих категорій військовослужбовців, для яких таке погодження не є обов`язковим). Таке погодження може бути надане як окремим документом, так і у формі погодження (схвалення) рапорту засобами Порталу, інших інформаційно-комунікаційних систем, систем електронного документообігу;
4) висновок військово-лікарської комісії (для військовослужбовців, які переміщуються на підставі підпункту 4 пункту 5 цього Порядку).
Пунктом 7 Порядку передбачено, що погодження командира військової частини на переміщення військовослужбовця не є обов`язковим для таких військовослужбовців:
1) військовослужбовці рядового, сержантського та старшинського складу (за винятком тих, які перебувають на посадах офіцерського складу), які переміщуються до військових частин бойового складу військ з військових частин тилового та оперативного забезпечення, вищих військових навчальних закладів, навчальних (навчально-тренувальних) центрів (частин), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин резерву чи інших військових частин, які не належать до військових частин бойового складу військ;
2) військовослужбовці постійного складу навчальних (навчально-тренувальних) центрів (частин), які переміщуються до інших навчальних (навчально-тренувальних) центрів (частин);
3) військовослужбовці, які переміщуються на підставі підпункту 4 пункту 5 цього Порядку.
Пунктом 8 Порядку передбачено, що Кадровий центр Збройних Сил перевіряє поданий військовослужбовцем рапорт на відсутність підстав для відмови у переміщенні. Строк для проведення такої перевірки становить 72 години з моменту надходження рапорту до Кадрового центру Збройних Сил.
Відповідно до пункту 9 Порядку №1291 встановлено, що у переміщенні військовослужбовця відмовляється за наявності однієї з таких підстав:
1) військовослужбовець не належить до жодної з категорій, що визначена пунктом 5 цього Порядку;
2) військовослужбовець проходить військову службу у військовій частині менше шести місяців або менше одного року з дати його попереднього переміщення за власною ініціативою (крім військовослужбовців, які переміщуються на підставі підпункту 4 пункту 5 цього Порядку);
3) до рапорту не додані документи, передбачені пунктом 6 цього Порядку.
Будь-які інші підстави для відмови у переміщенні військовослужбовця заборонені.
Відповідно до пункту 10 Порядку №1291 встановлено, що за результатами перевірки Кадровий центр Збройних Сил в межах строку для проведення перевірки повідомляє військовослужбовцю засобами Порталу про погодження або про відмову у погодженні рапорту із зазначенням підстав для відмови.
Як встановлено судом раніше, відповідно до рекомендаційного листа № 2486/11281 від 24.04.2026 військова частина НОМЕР_2 просила ухвалити позитивне рішення про призначення та направлення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 . 
Розпорядженням ГШ ЗСУ від 28.04.2026 №235 кандидатура ОСОБА_1 була погоджена на переведення до військової частини НОМЕР_2 . 
24.04.2026 позивач звернувся з рапортом про його переміщення у військову частину НОМЕР_2 , відповідно до вимог розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 №235.
З огляду на вищевикладене суд зазначає, що виключною компетенцією щодо вирішення питання відповідності критеріям належності документів, достатності та повноти документів військовослужбовця, який виявив бажання на переміщення по військовій службі, є Кадровий центр Збройних Сил України.
Зі змісту матеріалів справи встановлено, що 28.04.2026 було видано розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 № 128 про переміщення позивача з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 .
Судом також встановлено, що 29.04.2026 № 1510/03/6280с командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_4 із клопотанням перед вищим командуванням про скасування як нереалізованого пункту 28 розпорядження Генерального штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 № 128 про переміщення військовослужбовців рядового, сержантського та старшинського складу щодо призначення сержанта ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з низькою укомплектованістю особовим складом батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 та відсутністю належно підготовленої гідної йому заміни, що призведе до суттєвого зниження боєздатності підрозділу військової частини НОМЕР_1 .
01.05.2026 командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_4 із клопотанням № 1510/03/6424с, у якому зазначив, що в умовах гострої нестачі особового складу, надіслано клопотання вищому командуванню про відтермінування виконання розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 № 128 до досягнення військовою частиною НОМЕР_1 рівня укомплектованості особовим складом не менше 70% або скасування пункту 28 даного розпорядження.
Відповідно до листа Кадрового центру Збройних Сил України № 388/10899 від 08.06.2026 встановлено, що 24.04.2026 до Кадрового центру Збройних Сил України, засобами Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони надійшов рапорт позивача з клопотанням про його переміщення для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . До рапорту було додано рекомендаційний лист командира військової частини НОМЕР_2 від 24.04.2026 № 2486/11281, довідку ВЛК № 2025-0811-1637-4799-3 від 11.08.2025 року та військовий квиток НОМЕР_3 . 28 квітня 2026 року було видано розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 № 128 про переміщення позивача з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 . На даний час розпорядження чинне та підлягає виконанню.
З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що посадові особи військової частини НОМЕР_1 зобов`язані виконувати такі розпорядження.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незабезпечені виконання розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 №128 щодо переміщення головного сержанта - командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти батальйону територіальної оборони Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного вище суд вважає, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів розгляду рапортів позивача реалізувати вимоги наказу про призначення на іншу посаду, що дає суду підстави вважати, що відповідачем у справі не прийнято рішення у формі наказу по особовому складу про призначення позивача на посаду відповідно до матеріалів справи чи надано обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незабезпечені виконання розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 №128 щодо переміщення головного сержанта - командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 .
Зобов`язати військову частину військову частину НОМЕР_1 забезпечити виконання розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.04.2026 №128 щодо переміщення головного сержанта - командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 та забезпечити переміщення військовослужбовця ОСОБА_1 згідно рекомендаційного листа № 2486/11281 від 24.04.2026 шляхом видання відповідного наказу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 . 
Третя особа: Генеральний штаб Збройних Сил України, проспект Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ 22991050. 
Повний текст рішення виготовлено 15 липня 2026 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА